84 GJ. PILAR. 
prilici dogodilo, da prodre u nizine kaspičke (do 20 metara izpod 
crnoga mora ležeće) ili u nižu kotlinu mrtvoga mora (do 400 met. 
izpod sredozemnoga mora) i pustare Sahare u Africi. 
Svi ti pojavi nastaju uslied nestašnosti zemaljske židčine, na koju, 
kako je sveobće poznato, za raznih perioda kosmička tjelesa ne- 
jednako djeluju, to uslied toga i oblik se površine zemaljske nepre- 
stano mienja dižuć se sada, da se poslie opet ponori. Jerbo je pako 
količina vode na zemlji za cielih sliedova ta ista, to naravno da se 
sliedeć nepromienljive zakone teže i židkosti takodjer prama kori 
zemaljskoj posudi svojoj razliva i sužuje, te tražeć središtu zemlje 
najbliže točke sve novo nastale depresije izpuni čim joj momen- 
tanih zaprieka nestane. 
Tako su malo po malo vode sredozemnoga mora izpunile za neo- 
gena ponarane nizine panonske, a to ne preko sjevernoga diela 
jadranskoga mora, kako bi seto pomisliti moglo, nego puno južnije 
izpod Drača preko Bosne ili još vjerojatnije dunajskom prodolinom, 
jerbo se je, kako smo spomenuli, uzdigla krašna visočina. 
Naravno da su najniže točke ponajprije izpunjene bile morem i 
tamo je proces taloženja počeo. Kako se je medjutim tlo sve to 
više spuštalo, dodje veći dio sadanje Hvrope pod more. Kada je sni- 
ženje kopna na najniži stepen došlo, zaokupljaše more široku ko- 
tlinu parižsku 1 bordosku nizinu, a od ove prelazaše južnom Fran- 
cezkom u švicarsku i u njemačku nizinu, koja se nastavljaše na 
većem dielu Rusije. Njemačko neogeno more stojaše u savezu sa 
bečkom kotlinom a ova sa panonskim morem, koje obuzimaše i naše 
predjele. Španija i Portugal nebijahu mnogo promienjene radi nji- 
hovoga visočnoga oblika, dočim je od Italije samo apeninski hrbat 
iznad mora stršio. te je i ista Lombardija sve do Turina velikim 
zalievom postala. 
Morske naslage na doljnjoj Kupi padaju u vrieme toga najvećega 
razprostiranja mora; tada je ovo pralo podnožje Petrove i Zrin- 
ske gore 1 odtale sjeverozapadnim smjerom prodiralo u Kranjsku i 
Štajersku tvoreć mnoge manje zalieve i drage sve do Gradca i dalje 
na sjever prema Beču. Proizvodi toga taloženja jesu raznovrstni 
vapnici, lapori, pjesak i pjeskari puni morskih školjaka većinom 
izumrlih vrstih, dočim živućih ima samo oko 30—35",. Čim se je 
more uslied ponovljena uzdizanja povlačilo na uže prostore, ostav- 
ljalo je povećih plitkih zatona i laguna, kamo je potočna voda sve 
