TREĆEGORJE U GLINSKOM POKUPJU. 85 
to obilnije uticala, čim je kopno razmjerno rastlo.  Uslied toga se 
je voda sve to više izlužila, izgubiv svoje solne sastavine. 
Ako se pako na gdjekojem mjestu solna sastavina voda smanji, 
promieni se prama njoj i fauna; novi životinski oblici, kojim ti od- 
nošaji prijaju, sve to više se pojavljuju, zamienjujuć čisto morske 
mekušce, dok napokon i ovim voda presladka nebude, te ih čisto 
kopnovodni organizmi nezamiene. 
Tako na morskih naslaga naravnim sliedom dolaze lužnovodne 
(brakične) a za njimi napokon sladkovodne naslage. 
Taj slied se istim redom i u našem naznačenom priedjelu motri, 
samo se tu naravnim načinom dodje i do ovoga zaključka, da su 
ova sva tri oblika i jedan uz drugoga obstajati mogli. Preostavlja- 
juć potonjemu razpravljanju, da se ta istina učvrsti, nećemo ipak 
u načelu trojno razredjenje za ovu razpravu promieniti, prem inače 
bi to, kod sadanjega stanja izkustva o panonskom trećogorju, skoro 
na svom mjestu bilo. 
Neće biti suvišno za naše čitatelje, da u kratko nacrtamo po- 
vjest mladjega trećogorja u panonskih nizina. Geognostička iztra- 
živanja Cuvierova i Brogniartova u parižkoj pladnji (bassin), poka- 
zaše, da nad kredom dolaze raznodobne i krasno organizirane na- 
slage ondje, gdje se je prije samo diluvium naslućivao. 'To je po- 
taklo i u drugih znanstvenih središtih na slična iztraživanja, tako 
i u bečkoj okolici, gdje se je liepa prilika u tamošnjih morskih ta- 
ložina pružala. U tom si je osobitih zasluga steko bivši čuvar beč- 
koga mineralog. kabineta, Partsch. Upotriebiv gradivo, koje je prije 
njega sabrano bilo, staviv se u dodir sa francezkimi učenjaci, koji 
su u prvoj polovini ovoga vieka paleontologičke radnje ponajviše 
promicali, stvori on malo pomalo veoma krasno gradivo za strati- 
grafičke ociene glede dobe i suvremenosti naslaga u bečkoj okolici. 
Hčćrnesovo poznato paleontologičko djelo bijaše ujedno 1 veći strati- 
grafički pokus. Tu se očituje pomisao raznodobnosti pojedinih na- 
slaga posve jasno, samo neima nikakova opriedjeljena slieda poje- 
dinih ćtagea. Hčrnesovo djelo bijaše temeljem svih kašnjih radnja, 
koje su se sve u jednoj točki sticale, da su neogene morske na- 
slage u bečkoj pladanji iz raznih doba. Tek Suess osvoji priznanje 
svojim nazorom, da su sve morske naslage u bečkoj al- 
pinskoj kotlini istodobne tvorbe te razlike, koje 
s petrografskoga i paleontologičkoga stanovišta 
uglavljene, nisu ništa ino, no razne taložine jednoga 
