TREĆEGORJE U GLINSKOM POKUPJU. 169 
Prieka kao i Kirin neudaljuju se bitno svojimi organičkimi 
ostanci od typa lajtanskoga vapnika, a i postotci recentnih vrsti 
jesu prama tomu, naime od školjara ima do 42%, a od trbonožaca 
do 27". Osim jedne vrsti dolaze ostale sve u bečkoj kotlini. Naj- 
veći broj istovjetnih vrsti dolazi u austr. ležištu Steinabrunn. 
Mimogred sam jur spomenuo, da je g. Fuchs, čuvar kod e. k. 
min. kabineta u Beču na temelju njekih okamina (Cardium disere- 
pans, Turritella cathedralis) izrazio mnenje, da pješčine kod Prieke 
vjerojatno na hornerske naslage (stariji ili doljni miocen) spadaju. 
Po predidućih brojevih 1 po obliku faune toga ležišta neima mjesta 
takovoj predmjevi. 
Pješčine kod Prieke kao obalni talog sipka sloga, nalaze se u 
manjem visnom položaju, nego kompaktni vapnik, koga u okolici, 
imenito sa središtem kod Vrtlina, veoma obilno ima. Obalni rub 
protezao se je sjevero-istočnom stranom Petrove Gore, sjevernom 
Vratnika tako, da jedna od najjužnijih točaka pokazuje se kod sela 
9, Klašnić 
zvana, a više se uzpinju samo eocenski pjeskari. Blizu spomenutoga 
sela uz cestu, koja kraj Brezovapolja preko Vratnika u Žirovac vodi, 
odkrivena je veoma pjeskovita ilovina, koja po okaminami za kra- 
tak čas pobranimi sudeć, puna je organičkih ostanaka. Opredieljive 
vrsti bijahu sliedeće: 
| Flabellum Roissianum, EHdw. et H. 
Ostrea cochlear, Poli. 
Isocardia cor, Linn. 
Turritella bicarinata, KEichw. 
—— turris, Bast. 
Conus Pusehi, Micht. 
Ringicula buccinea, Ren. 
Db) Lužne miocenske naslage. 
Nad vapnikom i ilovinom sa morskimi mekušci sliedi često vap- 
nik manje više kompaktan sa mekušci, kojih analoga dan danas u 
laguna ili na ušću rieka živu. Položen je uvjek konkordantno 
na morskom vapniku i ilovini. Debljina tih lagunskih naslaga je 
samo mjestimice znatna, obično med 10—60 stopa. Prosjek na 
strani 161 u dvostrukoj visnoj mjeri izveden, predočuje nam donjekle 
razmjerje, koje obstoji med morskimi i lužnovodnimi naslagami. 
