BORBA JUŽNIH SLOVENA. poda 
je od cara dobivao.' On je bar jednom izaslao u Carigrada svojega 
sina, koj vrativši se u Mletke, odlikovan jednakom čašću 1 obdaren, 
kano da si stekao pravo nasljedstva osunčan na carskoj zakonitosti.“ 
Tiem putem nastojali su ne riedki duždi slobodnu izboru polagano 
podmetnuti nasljedstvo, a sljedeći primjer grčkih careva uzimali su 
svojega sina u suvladje. Poprimivši na dalje grčke dvorske običaje 
i obrede, unišavši ženitbene sveze s grčkimi carevnami*, uvedši 
mnoge uredbe bizantinske, gledali su duždi kako bi slobodnoj mle- 
tačkoj obćini polagano nadjenuli obrazac iztočno-rimske carevine. 
Ne samo u javan život obćine, nego i u sukromne odnošaje, u gra- 
djevine i umjetnosti,“ imalo je bizantinstvo ondje tolik upliv da su 
Mletci od svih ostalih gradova talijanskih, bivših pod pokrovitelj- 
stvom bizantinskoga dvora, grčkom prosvjetom one dobe najviše 
opojeni. 
Na zamjenu Mletčani su lojalnost svoju naprama iztočno-rimskoj 
carevini svakom sgodom izticali. Oni su na čelo svojih javnih iz- 
prava stavljali ime cara pokrovitelja.? Dužd javljao je nastup vla- 
davine bizantinskomu dvoru i svakom svečanom sgodom očitovao 
svoju odanost kroz poslanstva.# I čini zasvjedočavala obćina odanost 
prama carevini, pošiljajući joj u pomoć svoje čete, koje se hvale, 
kano najvrstnije u carskoj vojsci.? 
Iz ovakova odnošaja naprama carevini umjeli su Mletčani upravo 
za carevanja Vasilija 1I crpsti najveću korist a na štetu Hrvatske. 

'* U listini od 14 siečnja 932 (Tafel und Thomas: Urkunden zur aelteren 
Handels- uud Staatsgeschichte der Republik Venedig. Bd. I, 6) zove se Petar 
Candian ,,imperialis protospatharius““ itd. 
* Ovo se_izriekom za X viek bilježi (A. Danduli op. cit. p. 198, 201) o 
Ursu Participaciu i Petru Candianu II. 
$ Već dužd Ursus Participacius oženio je unuku cara Vasilija. 
* Poznato je, da je najstarijim mletačkim crkvam služila crkva Justinianova 
sv. Sofije za obrazac. Mletačke palače gradjene su ne samo po osnovah bizan- 
tinskih nego i gradjom dovezenom iz iztoka. Sr. Dr. A. H. Springer: Hand- 
buch der Kunstgeschichte. Stuttgart 18595. S. 147,191. 
2 Tako n. p. dužda Petra ,,decretum““ od lipnja 960 god. počima : ,,Impe- 
rante domino Romano, gloriosissimo imperatore, anno autem imperii eius 
XIII“. Drugi od srpnja 971 godine: ,,Imperante d. Toanne, magno impera- 
tore, anno autem imperii eius II“. Tafel und Thomas op. cit. 1, 19, 26. 
$ Of. A. Danduli: Chronicon ed. cit. p. 164, 167, 198, 201. 
" Luitprandi Legatio ed. cit. p. 486 , veli se o carskoj vojsci: ,,qui (i. e. 
milites) cae teris praestant, Venetici sunt et Amalfitani““. 
