BORBA JUŽNIH SLOVENA. 199 
Iz Trogira odplovi mletačka mornarica u ne daleki Spljet, »pre- 
plemeniti 1 čvrsti a ciele Dalmacije glavni grad«. Ovdje primi dužda 
spljetski nadbiskup Petar u svečanoj odori crkvenoj s množinom 
svećenstva 1 gradjanstva, te obaviv službu božju položiše zakletvu 
vjernosti glavi mletačke obćine. Dok je [Petar _u Spljetu boravio, 
Godje od neretvanskoga župana poslanstvo, da onim zarobljenikom 
iznodi slobodu. Dužd pristade, ali pod uvjet, da se Neretvani od- 
reknu danka, koj jim mletačka obćina prije plaćala, da u buduće ne 
napastuju mletačkih brodova 1 trgovaca, te da za počinjene štete 
dadnu zadovoljštinu. Tiem je uglavljen mir izmedju Petra i neret- 
vanskoga župana, a u zalog pridrži dužd šestoricu od onih zarob- 
ljenika pustiv ostale na slobodu. 
Ovaj mir utanačen izmedju Mlečana i Neretvana ojačao je da 
kako prvim položaj naprama Hrvatskoj, jer je ova tiem izgubila 
jednoga naravnoga saveznika proti zajedničkomu neprijatelju. 5 toga 
je Petar mogao tiem laglje nastaviti vojnu; prebrodivši na otoke 
naidje ipak na odpor na Krkru i Lastovu. Kada je na ime mle- 
tačko brodovlje nastaniti se htjelo na malenom ostroviću kod crkve 
sv. Maxima naprama Krkru, tč Petar odavle podielio njeke zapo- 
vjedi na gradjanstvo krkarsko: ovo uskrati mu poslušnost. Dužd je 
na to upotriebio silu i otok podvrgao svojoj vlasti. Iz Krkra pro- 
dje mornarica proti Lastovu (Ladaestina insula), koj leži Krkru na 
jugu. Taj otok obkoljen je mnogobrojnimi otočići i grebeni, sam 
pako briegovi, koji se strmo u more spuštaju. Samo dvie drage, 
jedna na južnoj, druga na zapadnoj strani, sastavljaju dvie dobre 
luke. Oni strmci bjehu već u ono doba utvrdjeni zidovi i kulami, 
tč se za to otok smatrao nepredobivim. Oslanjajući se Lastovljani 
na položaj i utvrdjenost svoje postojbine, zadavali su trgovcem mle- 
tačkim onuda plovećim dosta jada i štete. Odavle daje se pojmiti 
ona sržba, kojom je mletačko brodovlje došlo pod Lastovo. Stanov- 
nici nalazeći se pred takovom silom pokazali se miroljubivi. Ali 
Petar bješe nesmiljen; poznavajući ratobornost stanovnika i »ne- 
predobivi« položaj otoka, zahtievaše od Lastovljana, da sami razore 
grad i da se izsele, te jim pod taj uvjet mir i svoju milost obeća. 
Ali stanovnici odbiše s gnjevom takav zahtjev t& se pripravljahu 
na odpor. Petar zapovjedi tada na grad udariti. Gdje bijaše težak 
ulaz, ondje se manji odjel mletačke vojske ograničio na obranu, 
odbijajući strielicami navalu neprijatelja. Veći dio vojske predje 
ondje, gdje bijaše ulaz slabije utvrdjen, snidje kroz strmine, osvoji 
