204 : FR. RAČKI. 
inače ne bismo mogli shvatiti, kako bi hrvatska državna vlast mogla 
bila dopustiti, da jedna od glavnijih obćina njezinih bude s pro- 
tivničkom spojena u osobi zajedničkoga načelnika. Ova pače okol- 
nost dozvoljuje nam naslućivati, da je dvie godine kašnje mletački 
upliv bar u Spljetu skoro izčeznuo. Ovoj se promjeni ne će nitko 
čuditi, koj si predstavi, kako je Spljet u svojih životnih interesih 
upućen bio na najbližnju hrvatsku okolinu, kojoj je i Solin pripa- 
dao, 1 kako blizina kraljevskoga dvora hrvatskoga u Klisu mogla 
privlačno djelovati na onu crkvenu metropolu ciele države. Osim 
toga nalazimo i drugu osobu na čelu dalmatinsko-hrvatske crkve, 
Martina na ime, koj je nasliedio Petra, onoga privrženika mle- 
P tačkoga'. 
Kako se odavle može razabrati, rovanje i podkapanje mletačke 
vlasti u dalmatinskom primorju sa strane hrvatske započe umah 
poslije kako dužd Petar II Orseolo ostavi pozorište svojih pobjeda. 
Uspjeh ovoga trvenja visio je mnogo o osobnom značaju, duševnoj 
snazi 1 odlučnosti mletačkoga 1 hrvatskoga vladaoca, pak 1 o pru- 
živosti državne sile prućih se stranaka. Ali u jednom i drugom ob- 
ziru priednost je pripadala mletačkoj, dok je Petar II Orseolo rav- 
nao kormilo obćine svojom obratnom i čvrstom rukom. On je umio 
i na zapadu izhoditi onakove stečevine, kojimi se mogao ponositi 
na iztoku. U slaba zapadno-rimskoga cara Otona III uživaše mudar 
Petar jednaku milost, kano i kod cara Vasilija; te je od njega kroz 
svojega poslanika djakona Ivana izprosio povelju* od 7 siečnja 
999 god. kojom je mletačko zemljište kod Herakleje (sada Corte- 
lazzo) na Piavi znatno razšireno. Ovu priklonost umio je sačuvati 
i kod nasljednika cara Hinka Il, pristupiv k njegovoj strani proti 
! Farlati ibid. p. 109—116 premetnuo je Martina pred Petrom , zaveden 
krivim shvaćanjem dobe onoga mletačko-hrvatskoga rata. Petar se izriekom 
navodi kod A. Dandula, a Martin u izpravi god. 1000. Ovaj red utvrdjen je 
takodjer svjedočanstvom Tome spljetskoga arhidjakona po vatikanskom ruko- 
pisu Lučićevu, dočim je u štampanu izdanju (cap. XIV) izpalo ime prabi- 
skupa Pavla, te dalo povoda onoj mješavini. Ima se dakle ovako izpraviti i 
čitati: , Petrus archiepiscopus fuit anno domini nongentesimo nonagesimo 
tempore Tirpimiri et Mucimiri filii eius. Paulus archiepiscopus fuit anno do- 
mini millesimo quinto decćimo .. .“ Izmedju Petra i Pavla sjedio je po onoj 
izpravi prabiskup Martin. Onaj prabiskup ovoga imena, koj se u gl. XIII na- 
vodi pod god. 970 ili bijaše druga osoba ili prebačen pred Petra. 
* B&hmer: Regesta imperii nr. 830. 
