BORBA JUŽNIH SLOVENA. 205 
takmacu mu Arduinu; čega radi novi car_ poveljom! od 16 stud. 
1002 izdanom u Reznu potvrdi mletačkoj obćini predjašnje povlasti 
i trgovinske sloboštine i prizna Petra za vojvodu Dalmacije. Pošto 
se taj dužd mogao pred mletačkom občinom izkazati tolikimi uspjesi, 
mislio je, da je nadošlo vrieme, da svojoj obitelji vlast sačuva 1 
utvrdi. S toga je on početkom god. 1003 svojega starijega sina 
Ivana, mladića od 18 godina, učinio suvladaocem, da mu tako na- 
sljedstvo u duždiji zajamči.“ Ne ima sumnje, da je dvor bizantinski 
privolio na taj korak, koj je u svojih posljedicah pripravljao pod- 
puni prekret u vladavini slobodne mletačke obćine, dočim je smje- 
rao, da ju preobrazi u monarkiju. U Carigradu imalo se sa zado- 
voljnošću gledati na taj prekret, ne samo za to, što se ondje pod- 
puno pouzdanje gojilo u lojalnost Petra II Orseola, koje je on iz- 
novice god. 1003 kod tal. Baria činom potvrdio,* nego što bi preo- 
bražajem onim vrhovna vlast mletačke obćine došla bila u ruke 
supruga careve nećakinje 1 njihovih odvjetaka. Ova namjera imala 
takodjer pospješiti vienčanje sudužda Ivana s carevnom Marijom, 
koje se umah poslije slavodobitnoga povratka Petrova iz dolnje Ita- 
lije velikom svečanosti u priestolnici na Bosporu obavilo. Ni je bez 
značenja bilo kod ove svetkovine, što su carevi Vasilij 1 Konstan- 
tin kod vienčanja u dvorskoj crkvi metnuli zaručnikom krune na 
glavu. A Ivan bješe prije odlazka učinjen carskim patricijem i tiem 
privezan na iztočno-rimsku monarkiju.? 
Evo tako je Petar II Orseolo umio navrnuti sve okolovštine za 
utvrdjenje svojih stečevina, za ojačanje mletačke obćine, za pod- 
krepljenje svoje vlasti 1 za učvršćenje vladavine u svojoj porodici. 
Naprama ovomu uzvišenomu prizoru na sjevero-zapadnoj obali 
Adrije, što opazujemo na protivnoj joj iztočnoj strani? 
Dok je Držislav vladao, nastojao je on, kako iz navedenoga pri- 
mjera razabrasmo, uzpostaviti koliko toliko svoj predjašnji upliv na 
dalmatinsko primorje. Koliko je prvi dostojanstvenik države, ban 
Godemir, svoga kralja u tom podupirao, ni je poznato. Ali što se 
za razširenje hrvatske vlasti moglo očikati od njegova nasljednika 
1 Kod Pertza: Archiv III, 601. 
2 A. Danduli: Chronic. venet. p. 232. 
3 Vidi ,Rad“ knj. XXIV, str. 124, 
4 Vienčanje opisuje suvremeni djakon Ivan op. cit. pag. 36. Po njem A. 
Dandulo op. cit. p. 233. 
