216 FR. RAČKI. 
što joj pobjeditelj izseli mnogo stanovnika, tako iz Pologa, Moglena, 
Vodena, Servije,. preseliv jih u tračko primorje ili čak u Aziju. 
Velemože njezini, koji su se borili u tom ratu neodvisnosti, ili su 
izginuli ili su dospjeli u ruke slavodobitnika, kano što bjehu Kr- 
kar, Dragomuž, Bogdan, Nestorica, Carić, Ivac, Nikolica itd., koji 
su iza toga odvedeni u tudjinu, odlikovani do duše častmi, da se 
rodu iznevjere, ali za svoj narod izgubljeni. Jednaka sudbina stiže 
preostale članove obiju vladalačkih obitelji. Simeunu unuk carević 
Roman mogao je u Abydu onkraj bieloga mora kukati nad zlokoh- 
nom sudbinom njekadanje carevine svoje. Stjepana Samuela kćer 
Katarina 1 Joana Vladislava supruga Marija, posliednja bugarska 
carica, imale su čast u carskom dvoru kod Bostora kano dvorjanke 
(zov) služiti iztočnu caricu. Aluzian, sinovac Stjepana Samuela, 
drugi sin Aronov a brat caru Ivanu Vladislavu, poslan bude za stra- 
tega u daleku Armeniju, u grad Theodosiopol. Sinovi Joana Vladislava 
ponamješteni su u carskoj službi, najodlučniji od njih Fružin po- 
stade zapovjednikom carske tjelesne straže (arozrnro< Bourek kagtov), dru- 
goga imenom Aarona nalazimo kano častnika u carskih četah, 
kašnje (1045) kano stratega u Asprakaniji, dočim njihove sestre po- 
udavale su se za grčke velemože, tako jedna za Romana Kurkova. 
Tiem Bugarska, poharana i opustošena, svojih je lišena vodja 1 
odličnika, a oslabljena slavodobitniku predana na milost i nemilost. 
Car Vasilij II pretvori Bugarsku umah u pokrajinu iztočno-rimske 
carevine, razdieliv njezine zemlje u upravne i vojničke oblasti, 
theme, i predpostaviv svakoj stratega ili arhonta. To je on, kako 
vidismo, stao izvoditi još prolazeći u slavodobiću. bugarske zemlje, 
postaviv stratege u Skoplju, Ohridu, Draču, Kolonei, Drinopolu. I 
bugarska Morava, jedva pokorena, dobi svojega arhonta; a takovih 
doglavnika nalazimo tečajem vieka u inih takodjer pokrajinah, kano 
što u podunavskoj Bugarskoj!, na dalje u Prespi 1 Pologu“, za tiem 
u Djevolu i Kosturu. Obližnji priedjeli bugarski bjehu jamačno pri- 
dieljeni themam carevine : tračkoj, macedonskoj, strumskoj, solun- 
skoj 1 epirskoj ili nikopoljskoj. Jedinstvo bugarskih zemalja ostalo 
je ipak izraženo u osobi vojvode (2255) »ciele Bugarske«, koj je bio 
ondje carevim namjestnikom i valjda redovito stanovao u Skoplju, 
glavnom gradu Bugarske. Što bi Skoplje odabrano za središte dr- 
1 Cf. G. Cedren. p. 554. 
* Cf Theophylacti archiep. Bulg. Epistolae: Biblioth. max. patr. Lugduni 
1 670, tom. XVIII, 552. 6. 
