BORBA JUŽNIH SLOVENA. 217 
žavne vlasti, ima se razlog u njegovu položaju tražiti, koj učini ga 
prikladnim za branitbu bugarskih pokrajina ležećih u području tako 
crnoga, kako egejskoga 1 jadranskoga mora. 'Paj vojvoda kano 1 do- 
glavnici ovih oblasti, dolazili oni pod imenom stratega ili arhonta, 
pripadali oni redu patricija ili protospathara, visili su o carevoj 
volji, po caru postavljani 1 uklanjani. Porazdieljena Bugarska u 
theme, a ove u kotare (turma, bandos) bi poplavljena grčkim  či- 
novničtvom, kojega je manji diel visio o strategu (officium, mgo/:031<), 
veći o središnjoj vladi carevine, kano što bjehu različiti emonra 
zžumar:< izaslani od logotheta za rukovanje prihoda carevine. Što je bu- 
garskomu narodu ostalo od predjašnje vlasti bjehu jedine obćine, koje 
su, poput ostalih u carevini, pridržale njeku samoupravu, prem i 
one stajahu pod nadzorom stratega. Osim toga ni je Vasilij dirnuo 
u njeke uredbe uzko skopčane sa životom bugarskoga naroda. Tako 
je pridržan predjašnji sustav javnih daća, podavanje naime u na- 
ravi.! A 1 bugarska crkva ostala je samostalna, njezin arhiepiskop 
ostao xbroxegx/2€ naprama carigradskomu patrijarhu. Da se ukloni po- 
vod sukoba izmedju obiju crkvenih doglavnika, izdade car Vasilij dvie 
hrisovulje,* kojimi je obseg bugarske crkve potanko ustanovljen. Ali 
bugarska crkva ostade samo slovom samostalna; u duhu presta biti 
narodna. Predjašnji arhiepiskop bugarski, poznati nam David, bijaše 
jamačno uklonjen, prem je za pokorenje Bugarske mnogo doprinesao, 
jer nalazimo, da je Vasilij umah, pokorivši si Bugarsku, postavio 
Joana, prije igumana samostana bogomatere u Debrah, za arhiepiskopa 
bugarskoga. Tiem je i glava bugarske crkve visila o volji cara. Da, 
i taj arhiepiskop bijaše posljednji rodom Bugarin, jer već sljedeći, 
imenom Lav, bješe Grk, poslan iz Carigrada, gdje je yzprogonač 
patrijaršije bio. Narodna indi bugarska crkva, uzprkos svojoj neod- 
visnosti od carigradske patrijaršije, pretvorena je u grčku", 1 postala 
služkinjom tudje države. 
Dočim je bugarska država tiem načinom god. 1018 pretvorena u 
pokrajinu iztočno-rimske carevine i njezina uprava neposredno pod- 
činjena carskoj vlasti, puštene su srbske zemlje pod vlašću domaćih 
župana i knezova. Samo su ovi knezovi priznavali vrhovnu vlast 
iztočno-rimskoga cara, smatrani za njegove stratege u onih oblastih 
i bili carski protospathari i brace: Takove županije ili kneževine sa 
! Georg. Cedren II, 530. 
* Kod Golubinskoga op. cit. p. 259—260, 
3 Ibid. p. 40. 41, 

