230 FR. RAČKI. 
Ali ove sjajne stečevine valjalo je bugarskomu narodu obezbie- 
diti, te dokazati mu uztrajnost 1 žilavost naprama iztočno-rimskoj ca- 
revini. Car Mihajlo IV ugušivši urotu, koju su Mihajlo Cerularij 1 
Joan Makrembolita proti njemu skovali bili, predje iznovice u 50- 
lun, da bude bliže ratištu 1 da brani onu themu, na koju se bu- 
garsko oružje rado dizalo. Ovoj drugoj priestolnici predpostavi car 
svojega stričevića patricija Konstantina. Ove uredbe bjehu potrebite 
obzirom na ratne priprave, koje su se s bugarske strane poduzimale. 
U rujnu stajao je car Petar Deljan s velikom vojskom kod Ostrova, 
kojega smo strategičku znamenitost drugdje iztaknuli. Dok je ovdje 
ležala vojska utaborena, dogodi se, što je kašnje imalo na svršetak 
ovoga narodnjega podhvata odlučnih posljedica. 
U bugarski na ime tabor iznenada dodje rimski patricij, strateg 
u Theodosopolu u Armeniji, bugarski carević Alusian, brat Joanu 
Vladislavu, drugi sin Arona, sinovac Stjepanu Samuelu. Alusian 
bješe pao kod cara u nemilost, tako da bez njegove izrične dozvole 
ne smjede doći ni u priestolnicu. Tada bješe proti njemu povedena 
iztraga, od koje bi se bio oslobodio, da je lakomu bratu carevu, 
Ivanu, htjeo dati 50 litara zlata. Toga radi proganjao ga taj pravi 
vladalac, te mu još prekrasnu ženu, ostavljenu u Charsianu, oteo. 
Sve to ponuka Alusiana, da se kod cara prituži; ali ne našavši 
pravde i »očajavši za svoje stvari« zaplamti osvetom. Preobuče se 
indi »u jermenske haljine, te izdajući se za slugu Vasilija Theodo- 
rokana hinio put u Solun k caru, i tako uskoči potajno i dodje u 
Ostrov«. Alusian predstavi se caru Petru Deljanu, koj ga »veoma 
radostno« primi, pače bojeći se razdora u narodu učini ga su- 
vladaocem.! 
Alusianu bješe umah povjeren znamenit zadatak: predano mu 
naime 40.000 vojske, da ju povede proti drugoj priestolnici care- 

! Zonaras (XVII, 17) nadovezav na viest Gj. Cedrena svoje pripovjedanje 
nakiti došašće Aluziana u bugarski tabor pripovješću, da se on ni je s početka 
izdao za Aronova sina, nego da je najprije njeke Bugare upitao: bi li oni 
Aronova sina, ako bi se našao, predpostavili nezakonitu nametniku (Petru De- 
ljanu). Tek onda odkrio se Alusian jednomu Bugarinu, koj je Aronovu obitelj 
izbliže poznavao. Ovaj stane Alusiana u lice točnije motriti, pak onda za- 
želi vidjeti, je da li imade kano pravi Alusian, na desnom laktu crnu zna- 
menku obraslu gustimi vlasi. Kada Bugarin to vidi, pade pred Alusianom na 
koljena i raznese glas po taboru o njegovu rodu. Na to mnogi odstupiše od 
Petra Deljana , priznavajući Alusiana za bugarskoga cara. Ali većina sloge 
radi prenese vladavinu na obojicu. 
