BORBA JUŽNIH SLOVENA. i Zo 
vine. Bugarska vojska doprie, kako se vidi bez velike zaprieke, do 
Soluna. Alusian odluči grad osvojiti: dade ga opasati nasipom i na- 
padati bojnimi strojevi. Navala trajaše šest dana a grad nepade. 
5 toga mislio bugarski vojvoda Solun redovitim obsjedanjem  pri- 
siliti na predaju. Ali prema tomu nebijaše mu snaga. Patricij Kon- 
stantin upotriebi sva sredstva za obranu grada, neizključiv ni vjer- 
skoga poticanja. Odredjena bi na grobu sv. Dimitrije, gradskoga 
zaštitnika, pobožnost produljena u kasno doba noći; pa zanos gra- 
djanstva imala umnožiti miomirisna mast, koja da je iz svečeva 
groba izvirala. Pokle bi tako vjersko oduševljenje u vojsci i gra- 
djanstvu probudjeno, otvorena bjehu gradska vrata, te sva oboru- 
ružana sila, s četom »veledušnika« na čelu, naglo provali na obsje- 
datelje, koji, po svoj prilici iznenadjeni, dodjoše u najveći nered. 
Bugarska vojska bješe razpršena: prieko 15.000 momaka pad& mrt- 
vih, ne mnogo manje bude zarobljeno. Ostatak s Alusianom povuče 
se k Petru Deljanu.' 
Što je poraz bugarske vojske pod Nestoricom kod Soluna i slie- 
divši ga drugi kod Bielasice bio god. 1014 za carstvo Stjepana 
Samuela, to je i ovaj drugi poraz kod druge priestolnice iztočno- 
rimske carevine bio za carstvo Petra Deljana; samo što su se ubi- 
tačne posljedice ovoga drugoga poraza još brže ukazale. Kolik bi- 
jaše za Bugare udarac već to, što je liepa vojska njihova kod So- 
luna uništena bila, dočim se od nje jedva četvrti diel spasi! Ko- 
liko ni je taj poraz snizio pouzdanje naroda u svoje sile a nepri- 
jatelja obodrio! Petar Deljan bude obustavljen u ratovanju, trie- 
balo mu nove sile sakupljati; pa nije mogao ni misliti na nastav- 
ljanje vojne u podzimu god. 1040. 
Ali sve to ni je bilo najveće zlo, što no je iz onoga poraza po- 
teklo. Izmedju Petra Deljana i Alusiana ne stade suglasja, koje 
jedino mogaše izpraviti onu i buduću nesreću: u prvom bo porodi 
se sumnja o izdaji i nevjeri, u drugom stid i dokazane nesposob- 
nosti vojene i bojazan za svoj položaj. O zajedničkoj skladnoj radnji 
ovih dviju Šišmanovića ni je bilo više govora; sada su samo sno- 
vali, kako i kada će jedan drugoga sa pozorišta ukloniti. Alusijan 

! Ibid. p. 532. Pobožni ljetopisac zahvaljuje ovu pobjedu sv. Dimitriji, 
koj da je grčkoj vojsci bio vojvodom i put joj krčio. Tomu za potvrdu poziva 
se na svjedočanstvo bugarskih zarobljenika, koji da su, kako i prisegom po- 
tvrdiše, vidjeli u onoj borbi mladoga viteza na konju, predvodećega grčke 
čete i sipajućega vatru na neprijatelja. 
