BORBA JUŽNIH SLOVENA. 239 
rao bližnje predjele sa svojimi do 80.000 momaka brojećemi četami, 
bješe napokon prisiljen predati se izaslanim carskim vojvodam, je- 
drenskomu Konstantinu Arianiti i bugarskomu Vasiliju Monahu: 
Tyrak i 140 odličnijih Pečenega bjehu poslani k caru, ostali od- 
redbom bugarskoga vojvode (2240) Vasilija naseljeni u oblasti sre- 
dečkoj, niškoj i ovčepoljskoj. Liepe je goste bugarski narod dobio 
u svoju sredinu! Car je 15.000 Pečenega oboružao za rat proti 
Turčinu; ali oni upotriebivši ovu sgodu utekoše k svojim u Sredec, 
dižući svudjer svoje suplemenike na osvetu, te skupivši čete utabo- 
riše se kod rieke Osme na ravnici blizu Dunava. Odavle postade 
njihovim plienom sva zemlja do Balkana. Položaj se carevine na- 
prama ovomu ratobornomu narodu pogoršao, kada se sliedeće god. 
1049 od nje sam Kegen, uvriedjen od cara, odmetnu i pridruži 
svojim suplemenikom. Sada sdružene čete prevališe Balkan 1 na 
njegovu ogranku ne daleko od Jedrene kod tvrdjave Avle udariše 
svoj tabor. Carska vojska pod magistrom Konstantinom Arianitom, 
vojvodom »zapada«, izvojštila je s početka njeke uspjehe; ali po- 
šav prama Balkanu dolinom rieke Tonse (Tundža) naidje kod Dam- 
pola (Jamboli) na glavnu silu neprijatelja, te bude ovdje potučena, 
a Konstantin, izgubiv mnogo momaka iz Maćedonije i Tracije, bješe 
prisiljen vratiti se u Jedren. Još gore prodje druga carska vojska 
pod vodstvom rektora Nikifora, kojoj se pridružiše Katakalon Ke- 
kavmenos, vojvoda »iztoka«, Hervć ('Eo3+ 12.) sa svojom franačkom 
družinom, i Tyrak sa svojimi pečenežkimi četami. Prevalivši ova 
vojska Balkan, kroz tiesnac imenom »željezna vrata« (X:žno2c, De- 
miir-kapu), utabori se kod mjesta Diakene (Atxxev#, sada Dilmenkči ?); 
ali izdajstvom Tyraka 1 njegovih četa bješe sramotno na uzmak 
prisiljena. Opet je sliedeće god. 1050 sakupljena nova vojska i po- 
vjerena eunuhu Konstantinu, imenovanu vrhovnim vojvodom s vlašću 
neograničenom. Konstantin utabori se u Jedrenu 1 viećaše s vojvo- 
dami svojimi o vojenoj osnovi. Ali za viećanja padoše čete peče- 
nežke, dne 8 lipnja, pod sam Jedren. Tuj patricij Samuel Burtzes, 
zapovjednik pješačtva, zametnu lahkoumno bitku, koju carevci 1z- 
gubiše i bješe potisnuti u svoj utvrdjeni tabor, ostavivši mrtva pa- 
tricija Mihajla Dokejana a povedši ranjena samoga vrhovnoga voj- 
vodu Konstantina, koj za tri dana izpusti dušu. Pečenezi bili bi 
osvojili nasip ok6 tabora i vojsku uništili, da jim vodja Sultzus ni 
je pao, pogodjen strielicom izbačenom iz katapulte, i da ni je iz- 
nenada na nje iz Jedrena provalio protospathar Niketa Glava, ko- 
