O postanku bilinskih sustavah po njihovu 
kronologičnom redu. 
Od pravoga člana jugoslavenske akademije znanosti i umjetnosti 
DRA. JosiIPA ŠLOSSERA VITEZA KLEKOVSKOGA. 
Citano u sjednici matematičko - prirodoslovnoga razreda 21. svibnja 1873. 
Uvod. 
Cjelokupno se je bilinstvo u staroj davnini prvi put dielilo s gle- 
dišta dvojake koristi, što ju biline ili pružahu ljekarstvu, ili što 
davahu hranu ljudem i životinjam. 
Tako razdieli već TFheophrast biline, koje je on opisao, u ona-- 
kove, kojih se lišće ili sjeme za hranu upotrebljavaše, i u onakove, 
koje su liekonosne. = Dioscorides razlikuje biline mirisave, liekovite 
i vinorodne (za prigotavljanje vina. služeće). Sve ostale, u ova tri 
reda neuvršćene biline, koje inače rastu po poljih, livadah i pute- 
vih, smatrale bi se, ako nebi osobitošću svojega oblika na se po- 
zornost privukle, nevriednimi svakoga uvaženja. 
Čini se, da nije Aristoteles onaj sravnjujući način, kojim se je 
služio u životinjarstvu, takodjer i u bilinstvu rabio; jerbo da se je 
taj velikan u svojih biljarskih spisih, koji zali bože do nas nedo- 
prieše, njim služio, to za sigurno nebi taj način njegov ljubimac i 
učenik 'T'heophrast zabacio bio. 
Mnoga stoljeća poslie toga počivahu ovi spori zametci obastrti 
gustom tminom, koja za onda ljudstvo obavijaše, dok jim u sred- 
njem vieku u sjevernoj Europi nesinu sunce života, koje, budeć ih 
iz duboka sna, akoprem polagano, to ipak silno im pospješi razvitak. 
Ali ti štititelji (njegovatelji) ljubke cvietane, akoprem veoma raz- 
lični od svojih starovjekih predšastnikah točnošću iztraživanjah, po- 
žrtvujućom marljivošću, kojom potraživahu i one biljke, za koje se 
je mislilo, da ljudstvu nikakove neposredne koristi nedonašaju, ne- 
krenuše drugim putem u toj znanosti, već neopisivom njegom 
RJ. A. XXV. 1 
