I4 J. ŠLOSSER 
pribavi mu najveću važnost. On umno shvati vanjski oblik kao 
proizvod ukupnoga učinka svih nutarnjih dielovanjah, koja ipak 
moraju spoljašnost uviek zagatati. 
Većina plemenah, koja je Adanson god. 17685 u svojem sustavu, 
obielodanio, jesu ponajviše ona ista, koja je takodjer Jussieu u svo- 
jem sustavu naveo, i koje sustavoslovci još dan danas pripoznavaju. 
Budući da je Adanson cielo bilinstvo samo na Đ8 plemenah porazdielio, 
to su bar njekolika plemena tako velika postala, da n. pr. njegova 
Lierovice sadržavaju medju ostalimi Sitače (Juncaceae), Čepljesnice 
(Asphodelene), Spargovice (Aspargineae), Sunovratke (Amarylli- 
deae), Perunike (Irideae) i t. d., izim toga još pojedine rodove dru- 
gih plemenah, i da su trave (Gramineae) sa Siljevicami (Cypera- 
ceae) i Brestenjače (Araliaceae) sa Stitonošami (Unbelliferae) u 
jedno te isto pleme spojene. 
Ali niti kod poredjivanja rodovah u plemena nije bio Adanson 
vazda sretan, tako da su njekoja plemena iz sasvim inorodnih ro- 
dovah sastavljena. 'Vako n. pr. sadržava pleme Jabučnjakah (Ari- 
stolochieae) takodjer rodove sadašnjih Lokvanjačah (Nymphaceae) i 
Vodenicah (Hydrocharideae). Niti u susliedu plemenah nije ga vazda 
sreća pratila, tako da stavljajući osobito na vanjski oblik važnost i 
čestoput jedino njega samo uvažavajući i najinorodnije rodove jedan 
do drugoga poredao. 'Vako se nadje n. pr. uz Jelu (Pinus) nepo- 
sredno preslica (Equisetum), uz Šiljaticu (Isočtes) Ježinac (5Sparga- 
nium) i tx d. — Pa upravo to prečesto umećavanje i pogrešno po- 
redjivanje valjda je bilo uzrokom, da njegov, premda veoma pomno 
izradjeni biljevni sustav, nije zasluzenu pozornost i odobrenje kod 
njegovih suvremenikah stekao. 
Isto tako kao Adanson postupajuć, a ipak po načelih Raya 
osobito uvažavajući supke i cviet, sastavi Danac Oeder naravni bi- 
ljevni sustav, kojega 34 plemena je u 8 višjih hrpah podielio. Ovaj 
se je sustav približavao, dapače se može reći, njekim prelazom bio 
od Adansonova k Jussieu. 
Poslie Oedera pojavi se Crantz i malo zatim Ivan Hill sa svo- 
jimi biljevnimi sustavi, koji baš u svem ništa drugo bili nisu, nego 
novo izdanje i sastavljenje Morisonova i Hayeva sustava sa  uvr- 
šćenjem po Adansonu uredjenih plemenah. 
Već prvo, nego što je Adanson svoj sustav javnosti predao, što 
se je, kao što već rekosmo, godine 1763. zbilo, radio je Bernard 
Jussieu oko toga, da sastavi vlastiti naravni sustav bilja, jerbo 
je on već god. 1758 u Trianonu botanički vrt po pravilih njegova 
