BILINSKI SUSTAVI. ZI 
niti može. To su cievčice, zavojnice i bitne sokovnice. Ovaj 
odiel razpada se nadalje po Sehultzu u dva nižja odjela, i to u 
biline sa staničevinom razasutih sveznih cievčicah (Synorgana), i u 
takove, sa sakupljenimi svežčići cievčicah, koje prama osi zatvo- 
rene krugove stvaraju sa van stojećimi životnimi cievčicami (Dichor- 
gana). Prvi od ovih razdielakah razpada se dalje u 5, a drugi raz- 
dielak u 6 redovah, tako da se cielo bilinstvo po Schultzu u 19 
redovah razpade, u koje se tada stupnjevi uvrstiše. 
Budući, da mi za akademičke razprave po obstoječih pravilih 
uzko ograničeni prostor nedopušta, cieli ovaj na anatomično-physio- 
logičnom temelju osnovani sustav, koji je ujedno prelaz k sasvim 
naravno-filosofičnim sustavom, potanko razglabati: to mi budi još 
samo dozvoljeno, one, kojim je stalo do toga, da ovaj sustav sa- 
svim upoznadu, uputiti na dotično izvorno dielo, najme: ,Karl 
Heinrich Schultz, das natiirliche System das Pflanzenreiches nach 
seiner_inneren Organisation. Berlin 1832.“ ter ovdje jošte napo- 
menuti, da takodjer ovaj, premda s tolikom marljivošću i oprez- 
nošću znanstveno izradjeni fisiologički sustav neodgovara toli željno 
očekivanim zahtjevom, budući se u istom mjesto navedene mnogo- 
stručne razdiobe ipak bilinstvo samo u jednom smieru razdieljeno 
navadja; dočim se tri navedene vrsti srodstva nisu dostatnimi po- 
kazale; budući da prirodoslovci nisu novu po Sehultzu navedenu 
vrst životnih cievčicah pripoznali i pošto su prispodobu biljevne 
mliečine sa krvlju životinjah nevaljanom smatrali. Ali to ipak mora 
svaki nepristrani razsuditelj savršenosti te osnove i marljivosti nje- 
zine izradbe najveće priznanje dati. God. 1834 iznese na svietlo 
J. B. Wilbrand u Giesenu svoj novi sustav, u kojem pridržao 3 
glavna reda od Jussieu-a po supnicah izradjena, gdje bilinstvo 
nadalje po nazočnosti i po manjkanju spolnih ustrojah dieli po gore 
ili dole nalazećih se plodnicah i jošte po drugojačijih od oplodnih 
i vegetativnih ustrojevah uzetih znakovih, u 13 podredah, u koje 
po mogućnosti plemena po njihovoj naravnoj srodnosti uvrsti. 
Istodobno s Wilbrandom  obielodani Pavao Horaninov prot. u 
Petrogradu svoju osnovu biljevnoga sustava, koja je imala biti no- 
vom, nu bijaše veoma slična na Lindley-evu, koja ipak izim 
uvrstbe tako zvanih biljoživacah (Thierpflanzen) uz Resine i Gljive 
i osim razstavljanja njekih glavnih razredah i nuzpodredah, samo 
veoma malo izvornoga pokazala. i 
+ Horaninov: primae lineae systematis naturae, nexui naturali omnium evo- 
lutionique progressivae per nixus reascendentes superstructi. Petropoli 1854. 
