Nom. sing. masc. na o i na e. 
Citao u sjednici filologičko-historičkoga vazreda jugoslavenske akademije znanosti 
1 umjetnosti 23. travnja 1873 
PRAVI ČLAN DR. GJURO DANIČIĆ. 
U našem jeziku imamo mnogo muških riječi koje se u nom. 
sing. svršuju na 0 i na e: babo, brajo; Rade, Miloje. Kako se vidi 
iz prva dva primjera, o dolazi ne samo iza tvrdijeh suglasnijeh, 
nego 1 iza j; a posljednja dva primjera pokazuju da e dolazi ne 
samo iza /, nego i iza tvrdijeh suglasnijeh. Po tome se može na- 
pried znati da 0 stoji iiza drugih suglasnijeh u kojima je //: Bošnjo, 
Božo ; ali se e u takim riječima nalazi samo iza j, a ne iza drugih 
suglasnijeh, u kojima je jj. 
Takih riječi ima naš jezik od najstarijih vremena, od kojih imamo 
što njim pisano: XII. vieka imamo Pago, XIII. vieka: Bepuno, 
Cnagbko, GrTano (vidi ih u mom rječniku). 
I drugi Sloveni imaju takih riječi, prem da mnogo manje nego mi. 
Koliko mi je poznato, još nije protumačeno od kuda tijem rije- 
čima na kraju 0 i e. Ja sam rad to pokušati u ovoj raspravi, a 
najprije mislim da treba pobliže poznati te riječi. 
| H 
Sve ovake riječi sadašnjega našega jezika ja sam pretresao s 
drugom namjerom, i to pokazujući im akcentuaciju godine 1899 u 
Glasniku XI str. 834—42 i pokazujući kako postaju one izmegju 
njih koje se govore od mila godine 1860 u Glasniku XII str. 
474—481. Za to ću ovdje staviti samo po koji primjer od svake 
vrste njihove, a kome bi više trebalo, može ih lako nači u reče- 
nijem raspravama; nego ću gledati da dodam što više takih riječi 
iz staroga našeg jezika, koje se nahode u mom rječniku; one će 
se raspoznavati od ostalijeh tijem što ih pišem starom ćirilicom, da 
ne bih svaki čas pominjao izvora. 
