62 GJURO DANIČIĆ, 
doznajemo da je negda i u slovenskim jezicima bilo — kao što je 
danas u litavskom — dvojakih osnova na ja, od kojih su se jedne 
sažimale. Od tijeh sažetijeh osnova nahode se u nas pomenuti 
ostanci po mom mišljenju. To mišljenje može biti da bi dobilo ne 
malo potvrde, ako bi se moglo pokazati da i druga ipokristika oče- 
vidno dobivaju osnovu na ja. U tome se ne mislim pomoći riječima 
izmegju onijeh naprijed. navedenijeh, kao Tošo itd., jer one imaju 
osobit nastavak, koji može biti da sam u sebi nosi osnovu na ja. 
Ali ima u našem jeziku i drugih riječi, u kojima je završetak 
osnove ja očevidan a nema nikakvoga drugoga elementa koji bi sam 
po sebi iskao taki završetak: take su ipokorističke riječi ženskoga 
roda: bdlja (bol), gčlja (grlica); tako sam slušao ipokoristička imena 
vlastita: Velja (Velimir), Mldgja (Mladen). Za to ja, koje je tu 
očevidno, mislim da mogu dokazati da se javlja sad _ kao ja sad 
kao e prema tome je li osnova nesažeta u rečenom smislu ili sa- 
žeta; mislim da to mogu dokazati tijem što se tako dvojako javlja 
u istijem riječima. Ima u našem jeziku ipokorističko žensko ime 
Milja (Milisava) i prema njemu takogjer žensko Mile (kojega po- 
sljednjega nema u kakovu rječniku, ali se govori za cijelo), ima 
grlja (grlica) i prema njoj bez sumnje grle (mjesto čega Vuk ima 
grlje bez. sumnje kakvom god griješkom); imamo takih riječi i 
muških, do kojih nam ovdje najviše stoji: u muških (gramatički) 
ne može biti na kraju a, nego mjesto njega mili po onom što sam 
naprijed govorio 0: tako imamo ipokoristikon /ljo (Mija) i prema 
njema le; i, što je još znatnije, imamo taki ipokoristikon i 
bez 0, koje je kao i u dragim riječima oslabilo u m a po tom ot- 
palo, — imamo fagj (ipokor. od Radosav, u adj. poss. Ragjev, ko- 
jemu nom. propr. ne može biti drugo neg Ragj) i prema njemu Rade. 
Mislim da je očevidno da se od /ljo i Ragj razlikuje Ile i Rade 
samo tijem što je ista osnova u prvijeh nesažeta a u drugih sa- 
žeta, da je dakle i u slovenskim jezicima negda bilo sažetijeh 
osnova na ja, i da su se one do danas u našem jeziku koliko to- 
liko sačuvale. — Znam koliko bih ovu misao svoju podupro kad 
bih mogao pokazati takove osnove i u drugim slovenskim jezicima. 
Meni je samom najvećma žao što to ne mogu učiniti (premda bi 
to moglo biti da ovamo pripada koja i od onijeh nekoliko naprijed 
navedenijeh njihovijeh riječi). Ali će svak priznati da seje na ovake 
riječi slovenskih jezika do sada vrlo malo pazilo, tako da mislim 
da će svak takogjer priznati da ako ja danas ne mogu pokazati 
takih osnova u drugim slovenskim jezicima, niko ne može danas 
