Prilog za istoriju komparativa 
u hrvatskom ili srpskom jeziku. 
Predao u sjednici filologičko-historičkoga razreda jugoslavenske aka- 
demije znanosti i umjetnostt 23. travnja 1573. 
PRAVI ČLAN DR. Gg. DANIČIĆ. 
I. Kako razlaže Miklošić (bildung der nomina im altslovenischen, 
Wien 1858. na str. 94—95). u starom slovenskom jeziku postaje 
komparativ nastavkom koji glasi u nom. sing. mase. uii i sit. Onaj 
prvi pristupa na sam korijen izmećući ispred sebe nastavak koji 
bi bio u adjektiva, te se s pošljednjim suglasnim do kojega dogje 
slaže onako kao da pred sobom ima j; po tom adjektivu Bpn3n 
komparativ od korijena 5p3 u rečenom padežu glasi gpnmnii: tako 
BBICOKE : BTHNHNĆ ; MOTE : MONTH; MIA O: MNUBENH ; TUABOKTR : PAABINII ; 
KPBIVBKR : KpTNIANI. — Drugi nastavak nepristupa k samom korijenu, 
nego k osnovi koja postaje od korijena kakim nastavkom, i za to 
upravo i glasi tako, jer u njega s postaje od istoga # od koga i u 
onoga prvoga postaje 4, ali on dolazi s tijem # iza vokala, na koji 
se svršuje osnova, te se taj vokal i ono 2 slijeva u &: Mauri, 
rpaEnii; kad ni dogje iza g, 4, h, onda se ti konsonanti pred m mi- 
jenjaju u š, č, š, a onda se opet radi tijeh glasova mijenja & na a: 
raapovaii, uuomalit. — Oba ova nastavka imaju na kraju još mc, pa 
u rečenom padežu c stojeći na kraju otpada, a onda i m iza it ot- 
pada; ali u drugim padežima, koji imaju za se nastavke, ostaje 
ono s, samo se mijenja u š, tako n. p. komparativu, koji u nom. 
sing. mase. glasi MANKiH, FN&BOYAH, gen. je sing. MAVENMA, PAABOYAČNIMA ; 
u nom. sing. neutr. ne vraća se s, jer_ upravo i nema padežnoga 
nastavka, nego k onom krajnjem j dolazi kao završetak same 
osnove €: gospni. U nastavku nit biva još nešto osim rečenoga: u 
padežima, koji imaju nastavke, nit se pred rečenim m skraćuje u h: 
Komil, gen. gom; tako se skraćuje i u nom. sing. neutr., i tada 
u osnovi još dolazi rečeno €: some. 
