O HRVOJI. Mi 
sanske vladare. Bez dvojbe ondašnje okolnosti nepovoljne za hr 
vatske ustaše, od napuljskoga dvora sasvim zapušćene, povedoše 
Hrvoju na takovo očitovanje. Ali zato neosta bosanska granica 
istim ustašem zatvorena; oni se dapače ondje, ne jamačno bez 
privoljenja Dabišina i Hrvojina, podkupljali pod hrv. banom Ivanom 
Horvatom na novi pokus. Dočuvši to Sigmund, pohiti vojskom u 
Bosnu, obsjednu kolovoza 13594 grad Dobor, gdje se bjahu ustaše 
utvrdili, te predobivši isti grad, većim dielom dade jih pogubiti. 
Zagrozi se tada i Dabiši, koj, da spasi svoju krunu, morao mu na 
novo vjernost zapriseći. Koliko je Hrvoja svemu tomu učestnikom 
bio, spomenici ne kažu; znamo samo, da se je u to doba njegovo 
ime već veoma štovalo u Mletcih, pošto ga ono vieće sa bratom 
Vukom još 13 srpnja 1395 pravom mletačkoga gradjanstva odliko- 
valo. Ban Vuk medjutim od svojih načela ni najmanje neodstupi. 
On osta u dalmatinshom primorju na čelu ustaša: ali ga kod 
Knina ban Nikola Gorjanski porazi, te se morao u Bosnu natrag 
povući. 
Po smrti Dabiše (4 rujna 1399) Hrvojin upliv u Bosni sve više 
se dizao i širio. Na prestolu osta Jelena Dabišina udova kao skrb- 
nica nepunolietna njezina sina Ostoje, ali joj u vladanju doglavnik 
Hrvoja, koj je stvarno sve državne poslove rukovodio, te zapoviedi 
u ime same krune neposredno izdavao (Fejćr X. IL. 406). 'To su 
pripoznavali i sami Dubrovčani, jer kad su po Rastiću molili Sig- 
munda, da jim izposluje pri bosanskom dvoru odpust primorja, 
oprezna su ga učinili, neka najprije nastoji o tom, da Hrvoju za 
se pridobije. 
Medjutim za poraza nikopoljskog Stjepan Lacković stavio se bio 
na to, da opet podigne u Hrvatskoj barjak Ladislava napuljskoga. 
Izdajnička smrt Lackovićeva u Krizevcu na očigled Sigmunda, iz- 
nenada vračćajuća se iz istoka, uzpiri na novo u naših krajevih 
ratru prevrata, koja se i sada iz Bosne raznila ne jamačno bez 
Hrvojine pripomoći. Premalićem god. 1398 Stjepan Ostoja, postavši 
punolietan, zasjedne prestol bosanski, ovisan dakako u znatnijih 
poslovih od drzavnoga vieća, komu je Hrvoja bio glava. Ovaj sada 
javno stupi na čelo hrvatskih ustaša; tako nan ga barem izkazuje 
sam Sigmund u svojoj poslanici na  TVrogirane (Lucius De Reg. 
V. 3), gdje ga s izdajstva 1 nehara okrivljuje (veluti perfidus 
alumnus proditionis, ductus malignitate, nostrorum immensorum (2?) 
regalium beneficiorum immemor, seipsum in coetum infidelinm  erucis 
christi Turcorum  videlicet connumerare et coadunare etc.). Hrvoja 
