O HRVOJI. 89 
voya tum ipse tum proceres et prelati regni Hungarie transmittunt 
domino imperatiori et quotidie non cessant (s čega je jasno, da mnogi 
ugarski velmoža bio je osviedočen o Hrvojinoj nevinosti), ali da 
su njihovi (t. j. poslanika) savieti proti hercegu kao nesumljivi od 
kralja primljeni i izvršeni; da je već kralj zapovjedio velikašem i 
Sandalju, quod totaliter insurgant contra eum; da jim kralj rekao 
glede onih otoka prije Hrvojinih, jurando per deum, quod mallet 
nobis complacere quam Ragusinis, ali da za to treba novaca;  pri- 
mećujući napokon, da se kod kralja sve samo za novce dobiti može 
(Lucio Mem. 395). Još je jedan u isto doba kušao, da se onih 
otoka dokopa. Balša Gjorgja Sracimira, gospodar zetski, dočuvši, 
da su oni prošli u dubrovačke ruke, zapita ih od Dubrovčana kao 
njekoč njemu podložna miesta; ali mu Dubrovčani 16 srpnia 1413 
odgovarali, da su isti odprije još i drugih bili, a _najskoli i hrcegovi: 
1 OXEpRIJETK IECTB CDIH Ch OMANEME O FOCNOXHNOME  KPAMEME  NIHTMSNI- 
MOME, KIKO CT€ MOTIH Y&TH, X MAH IE NANIB PEYENH TOCNOJHNE 31N0- 
KHUENA, M OHXR O #3RMEMO H NpHMHMO NO MEFORB H 8 NIETOKO O HME 
KIKO CBEE€ MEFORO IpO t€ KNUJE, te da su ga poslušati morali (Pučić 
JBSb16): 
Hrvoja nije mogao pregorjeti Spljeta, znajući dobro, da kad bi 
se na novo ovoga grada dokopao, lasno bi si i otoke opet privukao 
pod svoju vlast. Nego u što se pripravljao, da na Spljet udari, eto 
mu viesti, da proti njemu slazi u primorje silna ugar.-hrv. vojska 
predvodjena Eberardom biskupom zagrebačkim, Ivanom biskupom 
pećujskim, Ivanom Gorjanskim, Petrom od Medwa dalm.-hrv. ba- 
nom i Pavlom Čuporom banom slavonskim, svi najpoglavitiji nje- 
govi dušmani. Hrvoja dakle uz prve te glasove o svem po posla- 
nicih izviesti mletačku republiku, te kako mu je Sigmund oteo 
Spljet, i kako sada kani uzprkos medjusobnim pogodbam dignuti 
mu i sve ostalo imanje: s toga ju moljaše, neka mu kao mletač- 
komu gradjaninu dade galija, kojimi bi Spljet priosvojio, a da će 
Joj on s kopna pomoć pružiti na predobiće Trogira, čemu se ona 
pripravljala. Ali će mu na to Mletčani (29. kolovoza), da jim veoma 
žao, što ga za sada pomoći nemogu radi primirja skoro utanačena 
sa Sigmundom. Malo kašnje, kad mu dušmanin na blizu, na novo 
pokuša Hrvoja skloniti Mletčane, da se s njim sdruže proti kralju, 
svietujući jih, da oni s mora udare, a da će on u isto doba s kopna, 
jer inače da bi morao pristati k 'Turčinu, koj mu nudja do 30000 
vojske u pomoć; ili barem neka uvjere Sigmunda, da se on nije 
nikada ma kako miešao u razpre, koje su medju njimi i istim kra- 
