102 ŠIME LJUBIĆ 
eterne templum sumptibus suis. 880.“ Kaže da brojevi i slova izpod 
napisa točnije bilježu doba, a u to i ja seslažem s njime, pak i u 
to, da je ovaj napis morao biti gornji prag kakvih nutrnjih vrata; 
nego ja kažem baš vrata s podnevne strane oltara, od koga napisa 
imao sljediti jedan red kitnonarizanih stiena (od kojijeh našli smo 
više komada) do drugoga praga iznad vratah sa sjeverne strane. I 
tako cienim, da i oni drugi prag imao nositi na sebi drugi napis. 
Jeda sreće da nadjemo i njega. Ja sam toga mnenja, da Branimir 
nebi dao na svoje troške dograditi na ovom mjestu crkvu brez 
osobita uzroka. Ili njegovi, ili on, ili njegova zaručnica morali su 
biti rodom iz ovoga mjesta ili zanajmanje iz ove okolice i neda- 
leko od iste crkve. A ista povjest kaže, da je on bio pobožne ćudi 
i veoma privržen rimskoj stolici. Od ostaloga ja se posve držim 
moga štivenja ovoga napisa, a do potrebe hoću ga i branit. 
Branimirov spomenik ovih će dana biti opremljen u Zagreb, neka 
tamo kiti i resi zemaljski narodni muzej. Ako je prvi od naših 
kralja, nebio zadnji. 
Muć gornji na 21. prosinca 1872. 
Povjerenik 
Don Mijo Jerko Granić. 
(Vidi k ovoj razpravi priloženi nacrt Branimirova spomenika). 
