119 M. SEKULIO, 
niti svojih svojstva, niti svoga oblika. Njihova privlačna sila — 
druge mi nepoznamo -—— kano svojstvo materije stoji u razmjeru 
sa njihovom većinom, a ova visi o naravi materije od koje je atom 
postao. Privlačna sila djeluje u daljinu u razmjeru same daljine, 
kano 1 privlačna ili centralna sila nebeskih tjelesa. Atomi jedne te 
iste materije su u svemu i svačemu i vazda jednaki. Atomi ili mogu 
sami za se obstojati , ili se slučivaju u hrpice, koje ,molekiil“ zo- 
vemo. U ovoj razpravi drži se atom ili čestica svejednako. 
Buduć da je Tyndall dokazao, da molekiili na ergalije kano kup 
atom& upliva neimaju, nego da su ergalije odvisne od odnošajah 
pojedinih atoma, i buduć da je to jedan od glavnih temelja našega 
djela, to ćemo se baviti samo s atomi, a na molekiile ćemo se samo 
toliko obzirati, koliko naša teorija u lučbu zasieca. 
Bio broj atomah u jednom molekiilu koji mu god drago, to nam 
nesmeta reći, da je svaki atom uplivu svih u jednom  molekiilu 
slučenih atoma podvržen ; ako je još i svaki molekiil uplivu ostalih 
u istom sustavu slučenih molekiilah, a cieli sustav opet uplivu svih 
vanjskih tjelesah podmetnut, onda možemo reči, da je svaki atom 
pod uplivom više sila; a da ove sile različitim načinom na atome 
djelovati moraju, o tom nesmijemo dvojiti, jer inače konstitucija 
molekila i tielesa nebi obstojati mogla, sav bi se sviet morao u 
atome razpršati. Bilo ovih sila koliko mu drago i bila njihova na- 
rav ili način njihova upliva kakav mu drago, mi možemo uz- 
tvrditi, da se mogu reducirati na jednu silu i na jedan par sila. 
— Par sila zvati ćemo sile dvojke ili u kratko dvojke za razliku 
od dvije sile. 
Dvojke, koje vazda u jednoj te istoj ravnini leže, ustanovljuju 
slobodnu os, okolo koje se atom vrti, a sila ustanovljuje napred - 
no gibanje. Iz ovoga dvovrstnoga gibanja atom& proizlaze svi 
vanjski pojavi, jer drugoga načina nemira nema. Zarad toga treba 
nam najveću pozornost na ovo gibanje i vrćenje obrnuti. 
Najprije ćemo motriti ravninu dvojka, jer kako rekosmo, ozna- 
čuje položaj ravnine dvojka slobodnu os okolo koje se čestica vrti. 
a) Ako se ova ravnina vanjskim uplivom tako  giblje da svaki 
tren drugi položaj zauzme nepovraćajuć se u stari položaj dok 
neokruži sve moguće točke prostora u kom se giblje, onda slo- 
bodna os mienja svaki čas svoj smjer, a poli opisuju zamršene kri- 
vulje u prostoru. 
b) Ako se ravnina giblje okolo jedne stalne nepomične točke, 
onda ide os kroz ovu točku, i jedan pol opisuje sve moguće točke 
