139 | M. SEKULIĆ, 
što po volji ili trajanje nišajah ili faze mienjati možemo. Lissajoux 
nije mogao iz svojih pokusa pravu narav onih linija odlučiti, jer 
nije mogao opriedieliti je li one linije u jednoj ravnini sa svimi 
svojimi djeli leze ili ne. Moji pokusi odlučuju podpuno jedan i drugi 
slučaj, jer se uprav samo gibanje vidi. 
S. 14. Mi vidismo u $. 10., da se nihalo može prisiliti, da se 
niše ravnom linijom, krugom ili elipsom. Ako se nihalo niše rav- 
nom linijom, ili bolje rekuć lakom, koji se može ravnom linijom 
smatrati: onda leže sve česti onih krivuljah u jednoj rav- 
nici; opisuje li obično nihalo krug ili elipsu, onda se već krivulje 
raztegnu po površaju drugoga reda, naime po tuljcu ili oblacu. Stoji 
li trajanje nišajah u racionalnom razmjeru, onda su krivulje redo- 
vite; ako li su u razmjeru jednostavnih brojevah, tad opisuje utega 
iste one linije po tuljcu ili valjeu kako se na slici 22. vidi. 
Ovdje je razmjer '!=2T, daklen krivulja opisuje dvie parabole 
po površaju valjca, koji se u najviših točkah  slievaju. Ovako sam 
sve ove krivulje povrh tuljca svojimi pokusi razvio, rt tuljčev biaše 
jedna kukica u gornjem podu, a njegova temeljnica krug ili elipsa, 
po kojoj sam prvi put utegu () rukom poveo, onda pripustio nihalo 
samo sebi i opazio sam kako rekoh sve moguće odnošaje mienjajuć 
sad razmjer izmedju Ti 1, sad izmedju fazah. 
S 19. Sada ćemo privezati na krugljicu GQ) na konopcu viseću tri 
leve, koje prama sobom osovno stoje (slika 23). Ravnajuć napetosti 
žice kadri smo okrugljicu prisiliti, da se u smislu dvijuh prvo označe- 
nih temeljnih linija, t.j. ravnom linijom i krugom, ravnom linijom i 
elipsom, najposlje krugom i elipsom zajedno niše; u tih slučajih opi- 
suje kruglja sve moguće zatvorene površaje drugoga reda. Primimo 
li još u ovo kolo parabolu i lemniskatu, koja iz parabole izvire, 
ako je T==2 T, i razlikost faza 4, onda imamo sve moguće povr- 
šaje drugoga reda. Ovim smo dakle proučili sve moguće slučaje 
koji se zadržavaju u jednačbi VII. experimentalnim putem, i upo- 
znali smo, da je temelj svim ovim toli zamršenim odnošajem ravna 
linija, krug, elipsa i parabola, kombinacijom ovih temeljnih linijah 
izvode se svi ostali slučaji. 
Iz ovih strogo teoretičnih razmatranjah prieći ćemo sada na samu 
stvar.  Dosadanja fizika razlikuje dvogubnu materiju i to isotro- 
pičnu i anisotropičnu.  Isotropičnom materijom zovemo onu, kojoj 
je gustina i napetost na sve strane jednaka; nije li to, onda je ma- 
terija anisotropična. Svojstvo izotropije daje se samo eteru u njekih 
slučajih, da se lakše iz ovoga idealnoga odnošaja izvedu oni koji 
