FIZIKA ATOMA I MOLEKULA. 135 
privlaki odgovara, onda se čestice giblju po otvorenih površajih 
drugoga reda, kojim je temeljnica hyperbola ili parabola, dapače i 
lemniskata. Po otvorenih površajih mogu se čestice na dva načina 
gibati. Ja sam pri svojih pokusih opazio, da se čestica n. p. po 
paraboli tako gibati može, da se na istom ogranku na jednom po- 
vrati, te na drugom ogranku isto tako daleko dodje, i onda se 
opet na prvi ogranak povrati. Točka povratna (Riuekkehrpunkt) 
leži na samom ogranku, toga nemogosmo do sad nikako zamisliti, 
jer nas teoretička matematika nije nikako na to navesti mogla, 
nego mišljasmo, da čestica vazda ostati mora na istom ogranku. 
— Tako pri zviezdah repaticah. — Moji pokusi pako uče, da se 
čestica na samom ogranku povraćati može, te da se okolo vrhunca 
parabole istodobnom periodom giblje. U ovom slučaju nedosiže gi- 
bajuća se čestica u sferu druge čestice da se s njom susresti može. 
Drugi način gibanja po otvorenu površaju može taki biti, da po- 
vratna točka dosegne u povratnu sferu druge čestice: u ovom slu- 
čaju mogu sile tako jake biti, da se čestice susretnu, a usljed toga 
može biti da priedje gibajuća se čestica ili na ogranak nove krivulje, 
ii da se stane gibati po zatvorenoj krivulji, ili najposlje, ako 
se tako susretnu, da su jim brzine vrtenja u razmjeru, da se sluče. 
Ova tri različita slučaja stoje nedvojbeno u prirodi. Prvi i 
drugi slučaj opažavamo pri elektrolizi, difuziji plinah i širenju pli- 
novah po plinovih, zadnji pri slučivanju naime sumporove lučavke 
i vode. 
Pri širenju plinova dolazi gibajuća se čestica svaki tren u drugu 
sferu, te odskače od nemila do nedraga u prostoru dok na rod ne- 
naidje s kojim se sdruži ili sluči. 
O širenju plinova razilazese_ mnenja učenjaka jedni se drže teo- 
rije Joule-ove, koji tumači širenje plinova ravnom linijom, zato 
kaže Tyndall, koji uz ovu teoriju pristaje, ovako: ,Nach dieser Hy- 
pothese miissen wir uns einen luftf&rmigen Kčrper als einen sol- 
chen vorstellen, dessen Theilehen in geradlinigen Bahnen durch den 
Raum fliegen, und wie kleine Geschosse theils an einander, theils 
gegen die Wande des von ihnen erfiillten Raumes stossen*. Niemci 
zovu ovaj način širenja plinovah ,Translatationsbewegung“ prama 
teoriji Davy-evoj, koje širenje plinova vrtenjem tumači. Ja nemo- 
goh ono u sklad dovesti što 'Tyndall kaže, da se čestice saudaraju 
kano zrnje, i uzprkos tomu, da se upravo ravnom linijom šire. 
Moja teorija tumači ovoj pojav sa svim naravno putem mehanike 
podpuno strogo; uza to moramo priznati da se ogranak one kri- 
