136 M. SEKULIĆ, 
vulje kojom se čestica giblje može ravnoj liniji u toliko približiti, 
koliko i krivulja svojoj asymptoti. 
Dosadanja teorija elektrolyze, koju su gojili naima Faraday, Hit- 
torf, Buff, Wiedemann i Clausius, nije bila kadra strogo niti elek- 
trolitičkih odnošaja, niti seobe jonah protumačiti: po naših nazorih 
je to po sve lako, kako ćemo kašnje vidjeti. U tu svrhu ćemo 
se povratiti na naš u početku normalnim nazvani odnošaj. 
S. 19. Ondje nazvasmo slučeni molekiil onaj, pri kom se čestice 
istom ili razmjernom brzinom jedna po drugoj kano kotač po ko- 
taču vrte. U ovom slučaju zauzimlju osi vrtećih se čestica nepo- 
mičan položaj. Dalje vidismo, da osi pri poremećenu ravnotežju nu- 
tiraju i da ta nutacija može se očitovati na sve strane, tako da se 
čestica oko točke ravnotežja vrti. Sada ćemo si zamisliti jednu dugu 
.šibku, u kojoj su molekiili u normalnom odnošaju; pak ćemo po- 
remetiti ravnotežje na ikom mjestu pomaknućem ravnine dvojka, 
tako se mora poremetiti ravnotežje u cieloj šibki, jer na početku 
ustanovismo, da je cieli sustav slučenih molekiila zavisan od poje- 
dinih članova. 
Slik. 24. predstavlja pojedine čestice uzduž naše šibke i omier 
njihovih osiuh. Ako poremetimo, kako gore rekosmo, ravnotežje n. 
P. na čestici a, tako da njezina os nutira kako strielica pokazuje, to 
će usljed odvislosti cieloga sustava od ove čestice nutiratii_osi ostalih 
čestica b, 6, d.... Buduć da je odvislost sustava naznačena silom 
koja u razmjeru, pa makar kome, sa daljinom stoji: tako sliedi, da 
se ove čestice zajedno nemogu početi u smislu nutacije vrtiti, 
nego da počimlju nutirati jedna za drugom u propisanom pravcu. 
Svaka čestica ponešto iza prve zaostaje, a ovo zaostajanje zvati 
ćemo fazom kano i pri naprednom gibanju. Doklen se prva čestica 
skroz obrne, kako na početku pokazasmo, biti će jedna čestica koja 
će uprav početi nutaciju. Čestice medju ovima dvima stoje u svih 
mogućih fazah nutiranja. Ako sve pole čestica spojimo jednom crtom, 
dobiti ćemo krivulju, koja ili u jednoj ravnini, ili se vije iz jedne 
ravnine u drugu. Ovu krivulju zvati ćemo talasnicom, jer ona nije 
ništa drugo no slika talasa. 
Ako poli vrtećih se čestica leže u jednoj ravnini, nutacije bivaju 
u istoj ravnini, pa ako se još nepomiče ni jedna čestica sa svoga 
mjesta, onda su talasi, uzdužno okruženi, kao n. p. na vodi. Ako 
li poli opisuju krivulje, ili ako ravnina dvojka svaki čas svoj 
položaj mienja, onda se kolebaju slobodne osi, 
krivulje, koje se poloide zovu. Ove poloide možemo amplitii- 
dami smatrati, a gibanje polariziranim zvati, ako se poli po- 
a poli opisuju 
