138 M. SEKULIĆ, 
odbiti, ako li se suprotivno vrte, onda su razno munjevni, te se 
privlače. 
Pojav elektrolize tumači ova teorija bez napora, ako uzmemo ono 
što dosad rekosmo u obzir. 
Neka bude na slici 25 A_skrajni atom munjevnoga provodnika a 
B drugi, prvi je daklen negativno a drugi je pozitivno munjevan, pa 
da takomora biti sliedi iz naše teorije, jer ako žicu prerežemo na kom 
mu drago mjestu, to ode jedan od obijuh slučenih atoma na jedan kraj, 
a drugi na drugi. a, b, c, d, e, f, neka budu atomi one tvari koju 
bi rado elektrolizirati. Atom a i b biti će najprvo usljed privlake 
privučeni od A; obadva mogu u isto vrieme o A udariti: kako to 
postane, sluči se atom b sa A nakon njekoliko udaracah, jer pra- 
vac njihova vrtenja to dopušta, atom b pako mora odskočiti; prama 
desnoj strani sluči se atom d sa atomom B, a atom f mora od- 
skočiti, a i /f selese sada udarajuć od nemila do nedraga dok svaki 
dospie na svoju stranu, i to / do A odnosno do b s kojim se sluči, 
aa do Bili b s kojim se isto tako spoji, najposlje ako struja traji 
dugo, dobiti će gornja slika sliedeći oblik (slika 26.) 
Ova bi slika postala, kada se osi vrtečih se atoma nebi pomakle, 
to pak nemože nikako biti, jer vidismo, da se atomi štono Tyndall 
veli kano zrnje saudarati moraju, pri tih udarcih će se i osi obrtati, 
i to tako, da se osi onako izravnaju kako narav elektrolitah za- 
htieva. Da je ovo istina, možemo se osvjedočiti, ako umetnemo me- 
dju elektrode jedno jednostavno tielo; kako sam ja učinio. Ja 
sam napunio staklenu ciev platinovim praškom, koga sam dobio 
redukcijom i koji je pod njemačkim imenom ,platinmoor“ poznat, 
pak sam izsisao zrak iz cievi, i pustio da kroz ciev munja struji. 
Iz prva sam opazio čudnovato žutkasto svietlo, koje sam protumačio 
u XVIII. Radu kano pojav kalorescencije; onda sam opazio, da se 
čestice sbiju u valjak, i onako poredaju kako naša druga slika po- 
kazuje. Iz ovoga sliedi, da narav munjine nevisi o samoj materiji 
nego samo o pravcu vrtenja, i da jedna te ista čestica može se ili 
ovako ili onako vrtiti, daklen ili ovako ili onako munjevna biti, jer 
obrnućem svoje osi može iz pozitivne munjevnosti u negativnu prieći. 
Da se još zabavimo pri elektrolizi. Mi rekosmo da se na elektro- 
dah dotični atomi sa atomi elektroda sluče, nu to baš nemora vazda 
biti, na ime ako se elektrolizom razviju plinovi, koji sa dotičnom 
elektrodom nemaju srodnosti: onda postanu ovi plinovi slobodni, 
što već u njihovoj naravi leži, kako ćemo kašnje viditi, kada pro- 
tumačimo što su plinovi; isto tako može i s drugimi lučbenimi 
