140 M. SEKULIĆ, 
pravac polarizacije, hoćemo li naprednoga gibanja, hoćemo li vrte- 
nja ili obadvoga zajedno, a tom promjenom mienja i pojav svoju 
narav. 
Ovim mislim da smo na početku zadanu rieč riešili. 
S. 22. Da vidimo, da se naša teorija i sa drugimi pojavi slaže, 
koje tečajem razprave nenavedosmo po imenice, zasegnuti ćemo 
sada malo dalje, dapače u kolo, gdje bi čovjek mislio da se više 
neda raditi, kada se promisli, kolike i kakve su tu sile svoj rad 
ulagale. Kada dosad nismo preznuli od truda, nesmijemo ni sada, 
nego , Naprej“. 
1. Poznato je da suh i čist zrak, daklen smjesa dušika i kisika, 
nemože postati pod običajnimi uvjeti munjevan kano njeke druge 
tvari. iS druge strane znamo, da jedna tvar koja je od druge 
munjevne tvari suhim zrakom odlučena, ipak može munjevnom po- 
stati, a munjevna postaje indukcijom kako sada velimo. Ako 
daklen zrak u istinu munjevnim postati nemože, moramo mu pri- 
pisati svojstvo da je kadar kano sredstvo izmedju ovih dvijuh tvarih 
sudjelovati. 
2. Glasoviti englezki fizik Tyndall dokazao je veoma zanimivim 
načinom, da se ne može čist i suh zrak ugrijati, kako god vidimo da ne- 
može munjevnim postati. 'Tyndall je napunio staklenu ciev čistim 
zrakom sa nečuvenom pozornosti, pak je opazio, da toplota djeluje 
prolazeć ovom cievi na toplomunjevni članak isto onako, kano 
kada ciev biaše podpuno prazna, što znači da zrak neabsorbira ni 
zere topline, nego da ju propušta podpuno, jer tjelesa se mogu 
samo ugrijati kada toplinu absorbiraju. Ovo nehtjede Magnus pri- 
znati, nego se prepiraše dulje vremena sa Tyndallom, nu Wild 
stade uz Tyndalla, a i on sam usavrši svoje pokuse tako, da danas 
stvar nedvojbeno stoji. Dakle i ovdje vidimo, da je zrak njeko 
sredstvo ili aktivno ili pasivno. 
3. Nedvojbeno bi se to moglo o svjetlu dokazati, alna ovom polju 
nema žali bože temeljitih pokusah a ni sriedstvah, kojim bi se 
onako subtilno mjeriti moglo kano pri toplini. Subjektivno osjeća- 
nje na fotometru nije za ovake stvari dostatno: dok se nenadje 
sredstvo, kojim bi se mogao učinak svietla pretvoriti u mjerivi me- 
hanički učinak, dotle ostaju ovaki pokusi surovi, jer se osnivaju na 
subjektivnosti motrioca. Neizbježivo se utičemo opet pod krilo Tyn- 
dallovo, on kaže u 743. pokusu (die Wirme ete. Tyndall): Ausser- 
dem veranschaulicht diesen Versuch noch die 'Thatsache, dass ein 
Vichtstrahl, wie stark er auch sei, unsichtbar  bleibt, bis er etwas 
