170 FR. RAČKI, 
II. 
Spljet i Trogir: arkiv crkve spljetske, druge sbirke — rukopisi 
u knjižnici kneza Fanfonje u Trogiru. 
Uz zadarske najveću nadu budile_ su u meni zbirke spljetske. 
Poznato je, da najstarija listina hrvatskoga kneza Trpimira iz IX 
vieka bješe izdana prabiskupskoj spljetskoj crkvi, pa da su ovoj i 
njegovi nastupnici na hrvatskom priestolu, tako knezovi kako kra- 
ljevi, izdali dosta povelja i darovnica. Poznata mi doduše bijaše 
sudbina prvostolnoga arkiva spljetskoga, imenito: da je on carskom 
naredbom god. 1840 prenešen bio u dvorski i državni arkiv bečki, 
u kojem htjelo se polagano usredotočiti sve povjestno blago ciele 
monarkije, te da je onom prilikom 251 listina, od druge polovice 
NI do kraja XVII vieka, u Beč odputovala. Ali od ovih listina 
bješe već sljedeće godine (1841) njih 208 poslano u matici u Spljet, 
dočim su u Beču pridržani samo priepisi, a od pridržanih matica _33 
vraćeni su vjerodostojni priepisi. %? 
Medju tiem mene niesu toliko zanimale ove listine, kojih mi sud- 
bina poznata bijaše. A _za što ne? Jer su od ovih listina samo tri 
iz XI vieka, pak od ovih imadem vjerodostojne priepise iz držav- 
noga arkiva u Beču. Ove su listine: povelja kralja Svinimira od 
16. travnja 1078, darovnica Petra Črnoga Gumaja od 1080 i pismo 
kardinala Petra oko 1074 godine. 
Veću je u meni nadu probudila viest čuvena još u Zadru, da je 
vlada dozvolu dala i povjerenstvo odredjeno, koje će u Spljetu 
otvoriti od kuge prošloga vieka zatvorene sanduke, u kojih se mi- 
slilo naći riedkih starodavnih pismenih spomenika. Ja sam se umah 
kod zemaljske vlade pobrinuo, da mi se dade dozvola pregledati 
one stare spise, čiem budu sanduci otvoreni. 
Ali došavši polovicom lipnja u Spljet nadjoh, da se odredjeno 
povjerenstvo nije još svoga posla latilo. A da vrieme ne gubim i 
da se uklonim sumnji o kakovu pritisku uputih se u Dubrovnik i 
Kotor, nastavljajući ovdje svoju radnju, o kojoj ću umah izviestiti; 
jer se u Spljet vratih dobivši nedvojben glas, da su oni sanduci 
otvoreni. 
Došavši onamo nadjoh povjerenstvo, koje imalo spise iz onih 
sanduka izvadjene popisati, da se vidi, komu sve oni pripadaju. U 
tom povjerenstvu bijahu od strane spljetskoga kaptola kanonik An- 

55 Carrara: Archivio capitolare di Spalato. Spalato 1544, Wolf: Geschichte 
der k. k, Archive in Wien. S, 90. 
