PUBLIKACIJE O BALKANU. 193 
je pogorje u ostalom jugo-zapadna kosa Crnoga mora, ostrmujuća 
se vrletno k moru, a položitije na tračku golet; slemenom mu se 
proteže razvodje, a najviše mu se glavice uspinju do 1000 metara 
nad morem. To je divlja neiztražena gora, zarasla hrastovimi prašu- 
mami, te je u oprjeci prema goleti Erginine kotline. — O toku Tundže 
medju Jambolom i Jedrenom opažuje pisac, da se dolina Tundže 
izpod Srema razširuje u plodnu aluvijalnu kotlinu, kojom se rieka 
vijuga; iznad Srema pako dolina je tiesna i kamenita, rieka se sa- 
vija na iztok, a kraj Saharli prelazi u prostrano aluvijalno polje, 
koje se do Jambola prostire, te se tim više širi, čim se više pra- 
gorje od doline udaljuje. Tundži na zapadu diže se šumovit sklop 
nakarbair (Kava Goldžu?) do 900 metara iznad mora. 
Izmedju Jambola i Burgasa na Crnom moru prostire se od za- 
pada k iztoku visoka vrlo plodovitom crnicom pokrita ravnina, ko- 
jom se stere razvodje medju Crnim i Egejskim morem. To je ona 
pukotina, koja razstavlja Balkan od sjevero-iztočnih gora 'Tracije, 
Time je dakle i ono utvrdjeno, što je već Bouć tvrdio, da se sje- 
vero-iztočne gore tračke nehvataju neposredno Balkana te da mu 
one nijesu ogranci. Jamboli pako prostire se na desnom bregu 
Tundzže, ondje gdje rieka prateć Balkan svoj zapadno-iztočni smjer 
ostavlja i na jug se kreće; primivši Azmak deru probija nizko 
humlje, koje razstavlja riečnu aluvijalnu kotlinu balkansku od dilu- 
vijalne Jambolu na jugu. 
2. K Palkanu računa pisac ne samo Balkansku kosu u užem 
smislu, naime stari Haemus, no _cielu Bugarsku osim Dobruče, a 
zapadnom bi mu medjom bio Timok, koj dieli Srbiju i Bugarsku. 
To je geologijska cjelina, koja se prikazuje kao gorska ploština, 
spuštajuća se na sjever k Dunavu; južni joj je rub najviši, a taj 
jest Balkanska kosa u užem smislu. Sva je prilika da zapadna 
medja Balkanskoga gorja nije Timokom do kraja označena, jer 
dost jošte prostora prekrivaju Balkanski ogranci Timoku na jugu. 
Iz samoga piščeva razpravljanja zaključujemo, da se zapadna me- 
dja Balkana nadalje Nišavom proteže, a možda i do vrelišta Strume, 
Dakle do razvodnoga sklopa medju Egejskim i Crnim morem. Bal- 
kan dakle nije pravo kosovje, kao što su stari pisci mislili, da Bal- 
kanski poluotok prosieca ravnom crtom od Jadranskoga do Crnoga 
mora suvisla alpinska kosa; već mu se poput Krušne gore južni 
obronak strmo ruši, dočim mu sjeverni postupno k Dunavu spada. 
5 toga se Balkan samo s južne stvane prikazuje kao silno strmo 
MI MA EVI 13 
