194 P. MATKOVIĆ, 
gorje. Onu hipotezu starih geografa o iztočno-zapadnoj središnjoj 
kosi jurve je Bouć oborio i Hahn to potvrdio. 
Pisac nadalje tvrdi, da je ta južna strmina postala silnom dislo- 
kacijom, pošto su se gore, koje se s juga Balkana hvataju, valjda 
tek za tercijarne dobe, za silnih trahitnih erupcija u dubljinu slegle. 
Te pako sležene gore bile bi sadašnje sredogorje, naime Karadža 
dagh, Srednja i Ihtimanska gora, što leže medju Balkanom i Ro- 
dopom.  Pukotini pomenute dislokacije proteže se trag od glavine 
Emine na Crnom moru do prema Pirotu Sredcu na sjeverozapadu, 
dakle na 60 milja u daljini. Crta pako, koja spaja gradove Misi- 
vriju, Ajtos, Karnabat, Slivno, Kizanlek, Kalofer, Karlovu, Zlaticu 
i Pirot označuje južni rub ili južno podnožje Balkana, a ujedno 
smjer one pukotine, koja je na južnoj strani poput luka ponješto 
izbočena. 
Iskr, izvirući na Rilu planini, Sredcu na jugu, lomi Balkan cie- 
lom sredinom od juga k sjeveru i dieli ga na dva razdjela: na 
iztočnu i zapadnu polovinu.  Iztočna polovina ili Veliki Balkan 
(Hodša-B.) najviši je balkanski priedjel. Najviše gorske visočine 
uzdižu se u poriečju Jantre, a glavne visine Gabrovi na jugo- 
iztoku, ili Kazanliku na sjevero-iztoku i Slivnu na sjevero-zapadu: 
to je ogromno sleme, kojega golo kamenito polje, bielo poput sniež- 
nika, nadvisuje sva šumovita slemena, ali neće nadmašivati 2000 
metara absolutne visine. Pisac cieni, da je ista visina i navišim 
glavicam Karlovu i Kaloferu na sjeveru. Tiem nebi bio Balkan 
visinom ravan Vitošu (2300 m.), ajošte manje Rilu kod Samokova, 
kojega se glavica do 2800 met. nad morem uzpinje. Glavne doline 
ovoga gorja ponajviše su duboka prodolja — presieci, koji po 
strani zalaze u uzdužne doline; nu jedina rieka Kamčik u iztoč- 
nom kraju, krči si put uzdužnom dolinom. To je sve što bi imao 
Hochstetter kazati o Balkanu s gledišta orografskoga. Glede ostalih 
geografskih potankostih Balkana upućuje na poznato klasičko Bouć- 
ovo djelo (La Turquie_ d' Europe I. p. 90). Glede Iskrove doline 
misli pisac da bi stiene te doline mogle ponajprije uputiti o sastavu 
glavne Balkanove kose; za to da bi se ta dolina proputovala od 
Dunava do Sredca, moglo bi se time odkriti mnoge nove, u geo- 
gratskom i u geolojskom pogledu vrlo znatne rezultate. Zapadna 
polovina Balkana sasvim je ,terra incognita“, ne samo u geograf- 
skom no i u geologijskom pogledu. Lejean, zaslužni francezki put- 
nik, protegnuo je g. 1869 svoja geografska iztraživanja i na ovaj 
priedjel, ali rezultati njegovih znanstvenih putovanja po evropejskoj 
