PUBLIKACIJE O BALKANU. 199 
Turskoj nijesu žalibog poznati, jer_ ga je prerano smrt ugrabila, 
prije, no što mu je putopis i njegova velika karta europske Tur- 
ske svjetlo ugledala. U čije je ruke došla ta obilna i dragociena 
Lejeanova gradja — to se nezna. — Taj nepoznati kraj zapad- 
noga Balkana proputova iza toga god. 1871 F. Kanitz i sakupio 
je u onih krajevih obilje nove topografske, etnografske i arheolo- 
gijske gradje. Historijski dio Kanitzova putopisa već je prošle go- 
dine počeo izlaziti (Reise im bulgarisehen Donau- Timok- 
undSveti Nikola- Balkan-Gebiet. Mitth. der k. k. geogr. 
Gesellsch. in Wien 1872. S. 61—T72, 106—112), u kojem do sada 
ništa nenalazimo, što bi radi znanstvene ciene valjalo iztaknuti. 
Dvoja geografska iztraživanja o tom priedjelu obećaje F. Kanitz 
priobćiti u posebnoj knjizi, kojoj će biti naslov ,Donau-Bul- 
garien und der Balkan“, a svojom kartom obriče odkriti nepoznatu 
zapadnu Bugarsku. Kada to djelo svjetlo ugleda, biti će zgode o 
njem na pose progovoriti. 
3. Medju južnom strminom Balkana i sjevernom Rodopa pro- 
stiru se srednje gore, kotlinaste uvale i prostrane ravnine. Gornja 
kotlina Marice pako ili ravnina Plovdivska i Tatarpazarčička naj- 
dublji je kraj te uvale, jer joj je srednja visina 200 metara iznad 
mora: to su plodovita polja, a kao što svjedoče nebrojene mogile, 
o kojih je Hochst. napose razpravljao (Mitth. der anthrop. Gesellseh. 
in Wien, 1870, nro. 4), od najdrevnijih vremena naseljena. Dakle 
medju kotlinami gornje Marice i gornje Pundže dižu se riedko na- 
seljene srednje gore, koje se na zapadu hvataju gora vežućih Etro- 
polski Balkan s Rilom, te koje na zapadu zatvara prodolje Iskrovo 
i kotlina Sredečka. Ovo sredogorje, kojega pisac  ,rumilijskim“ 
zove, razstavlja Gjupča odnosno Raška i Vopolka ('Vopolnica) na 
tri razdjela: a) Karadžu, b) Srednju goru i e) Ihtimansko sredo- 
gorje. Pošto ovo sredogorje spada medju najmanje poznate krajeve 
europske Turske, time bi i dojakošnje karte u tih točkah bile sasvim 
pogrješne. Medju pomenutimi gorami najtočnije je iztražena u svrhu 
željezničkih predradnja Ihtimanska gora, jer njom bi imala prola- 
ziti željeznica iz Plovdivske u Sredečku kotlinu. Preko Karadze 
prošao je Hochstetter putem iz Staroga Zagorja (Eski sara) u Ka- 
zanlek, a Srednje se gore samo dotaknuo na iztočnom joj podnožju. 
Karadža je pogorje protežuće se od iztoka k zapadu, na iztoku 
ge diže medju Slivnom i Novim Zagorjem (Jeni Sara) u nizko i 
uzko sleme, a što se dalje k zapadu proteže, tim je više 1 šire, 
Najviše mu se glavice medju Starim i novim Zagorjem dižu 700 
* 
