* 
O JUSTU LIEBIGU. 3 
Jer pogledao kojigod ogranak ove dandanas tako razgranjene 
znanosti, svagdje ćeš naći tragovah njegove djelatnosti; razgledaj 
sbirku lučbenih preparatah, puno ćeš jih naći od Liebiga obretenih 
i samo malo, kod kojih nije on upravo ili neupravo sudjelovao. 
Izprva se je Liebig bavio tako zvanom čistom hemijom, pro- 
tražio i proučio sve njezine zakutke, pa u svakom vješto našao, 
čega do njega nitko nije bio zamietio. Plod toga iztraživanja iznio 
je na vidjelo u nebrojenih razpravah, od kojih je bila prva pisana 
g. 1823. u francezkom jeziku (Mćmoire sur Vargent et le mereure 
fulminant), te je njom budućoj slavi temelj udario, kao što ću po- 
slije pripoviedati. Sve su ove razprave lučbenu znanost vrlo obo- 
gatile, a ona o chloralu doniela je i stradajućemu čovječanstvu 
puno koristi. God. 1831, izpitujuć djelovanje solika (chlora) na 
eter i alkohol, obrio je Liebig novi slučak (chemische Verbindung) 
chloral prozvan, za koji se je poslije uvježbalo, da je to izvrstan 
liek od bezsanice, i da se njim bol blaži: zato ga liečnici, najpače 
vidari, puno upotrebljavaju u novije doba. Ovdje mi je napomenuti, 
da je Liebig obrio i primjerenije gotovljenje poznatoga hloroforma, 
bez kojega kirurgija nemože više biti. Jošte je naučio gotoviti ey- 
ankalium, krvnu sol itd., sve tvari za tehničku porabu vrlo zna- 
menite. 
Nego pravi lovor-vienac ubrao je Liebig u lučbi ustrojšti- 
nah (organische Chemie). 

II. Tko je proučio poviest kakve znanosti, bit će zamietio, da 
znanost neraste sveudilj i svejednako kao životinja ili bilje, već da 
se razvija samo na mahove, kadšto, nejednako. Sad juri napried 
hitrim korakom mladića-pregaoca, sada opet stupa oprezno dalje 
poput imućna muža, a ima dobah, gdje tek vrluda kao sipljiva 
starica. 
Doba mladjahna žustra napredka počimlje uviek onda, kad oso- 
bito daroviti umovi uvedu u znanost plodonosne dotle nepoznate 
idee, otvarajuće iztraživaocu novo polje, a naprednjaku nove za- 
datke i ciljeve. Zato povjestnici smatraju onakve veleume, koji 
su znanost novim životom zadahnuli, ili ju živo napried pokrenuli, 
kao razdoblje njezina razvitka; pa kao što mi držimo, da je he- 
mija u obće s Lavoisierom novu dobu nastupila, tako će naši po- 
tomci smatrati Liebiga tvorcem lučbe ustrojštinah. 
Ova potonja znanost počela se je u početku našega vieka raz- 
vijati, nu tako sporo, da ju je bila njezina starija sestra, lučba 
že 
