O JUSTU LIEBIGU. 9 
Gola rieč preuze zvanje tumača, mjesto uvjerenja zavlada sliepa 
vjera, nepromišljeno ponavljanje nedokazanih pomislih. Što stvari 
padaju na zemlju, tomu je uzrok (po Aristotelu) njihova težina, a 
težina to će reći težnja gibanju prama zemlji, koje težnje ima u 
svakom tielu (t. j. težnja padanju). Kamen pada, jer je težak, jer 
u njem ima težnje gibanju prama zemlji, t. j. dakle kamen pada 
jer pada. — Dricmak navodi na čovjeka san, jer u njem ima snotvorno 
svojstvo, t. j. on tvori san jer ga tvori. — Živo vapno je kaustičko, 
jer u njem ima njeka tvar causticum zvana. — Kiseline imaju svoju 
kiselost odtuda, što u njih ima stanovita mjera od acidum universale. 
— Pojavu, koji vidjahu, podmetnuše kakvu rieč, pa rekoše, da je 
to uzrok tomu pojavu, i tako tobože protumačiše pojav. Zlato je 
žuto, jer ima u njem nješto što mu daje žutilo. — Želeć pretvoriti: 
živu u srebro, nastojahu izvaditi iz nje ono nješto, od čega je živa 
tekuća. — Ima stanovita tvar, od koje postaju tjelesa tvrda; ima 
stanovita tvar (zvana spiritus rector), od koje imaju tvari svoj vonj. 
— Ognju je uzrok stanovita tvar prozvana phlogiston. 
Ovako od prilike tumačili su prirodoslovci i one pojave, što jih 
vidimo u bilja i životinje. Kad si jih zapitao, kako trava raste, 
kako živina deblja, oni odgovoriše, da ima u bilju 1 u živini sta- 
novita sila, koja to čini, a tu silu prozvaše ,Lebenskraft“. 
Ovakvim tumačenjem zadovolji se sve do Liebiga. Ovaj shvati 
malo drugčije zvanje prirodoznanca, i dugotrajnim iztraživanjem 
pronadje, da tu neima kakvih osobitih silah, nego da se ustrojštine 
mienjaju po onih istih obćih prirodnih zakonih, po kojih se izvode pro- 
mjene u neustrojnih tjelesih; da su zakoni lučbene promjene u tjelesih 
oni isti kod ustrojštinah koji valjaju za neustrojštine. Zato itvari, iz 
kojih je sastavljeno bilje i životinje, kad se slučuju ili raztvaraju, po- 
koravaju se onim zakonom, kojim i sastavine rudah. Život je dakako 
plod i drugih jošte uzrokah, kojih možebiti nikada nećemo moći sa- 
svim razumjeti; al i pojavi života vise od česti o promjenah tvarih, 
iz kojih je živo sastavljeno, pa ove promjene moraju bivati po onih 
zakonih, kojih se te tvari drže, kad nisu uvrštene u kakvu ustroj- 
štinu. Da proučimo lučbeni osnov života biljevnoga i životinjskoga, 
treba nam dakle onako postupati, kao što postupamo, kad želimo 
razabrati druge lučbene pojave. 
Na ovu pomisao nadovezao je liebig svoje iztraživanje ustroj- 
štinah, ovo je štono kažu crljen konac, koji se provlači kroz nje- 
gove radnje oko ustrojštinah. 
Nu mnogo-li se tomu hotjelo truda i muke, oštroumlja i posto- 
