O JUSTU LIEBIGU. Piri 
Ovo valja dakako samo za više gospodarstvo, a ne za seljaka, 
koji može ono, što mu baš treba za praktični život, i u dobro ure- 
djenih seoskih učionah naučiti. 
Liebig-učitelj. Ja sam ovdje samo nacrtnuo goleme zasluge Liie- 
bigove, što jih je stekao svojim iztraživanjem prirode; al se tim 
nezavršuje njegova znanstvena djelatnost, već se je on 1 kao uči- 
telj odlikovao. Milina ga je bila slušati, kako je i učenike lučbi 
sasvime nevješte osobitom trpljivosti korak po korak vodio u hram 
nepoznate jim znanosti. Njegovo predavanje nije bilo na pamet 
naučeno, zato nije bilo nakićeno, elegantno, živahno, tekuće; al 
predmet, o kojem govoraše, tako je znao zanimljivo razložiti, kao 
da mu je istom sada u trag ušao, kao da je ono, što pripoviedaše, 
na očigled slušalacah obreteno. U tom pogledu težko mu je vrš- 
njaka nači. A ovako nije besjedio samo kadšto, samo prve godine, 
već je punih 40 godinah iste predmete istom pomnjom, istom 
sviežosti novim slušaocem razlagao, da se je svakomu činilo, kao 
da sluša Iiebiga prvi put govoriti o kakvom netom  iztraženom 
novom hemičkom elementu. 
Ovo bi doteklo za koju formalnu znanost, al nedotječe za nauk 
lučbe, u njega je glavna stvar ravnanje radnje u lučbarnici (la- 
boratorium). Tko si je god pokušao pribaviti temeljita znanja lučbe, 
bit će se uvjerio, da se nedade postići bez praktične radnje u luč- 
barnici; da se ono, što je čovjek naučio na pamet, mora i djelom 
zasvjedočiti — pa opet nije imalo do Liebiga nijedno sveučilište luč- 
barnice, u kojoj bi bio učitelj lučbe ono pokusom potvrdjivao, što 
je malo prije razlagao. Ovo se je valjda i prije Liebiga znalo i 
osjećalo; al je on ovu istinu prvi izveo i netom je postao učiteljem 
lučbe u Giessenu, prva mu je bila briga stvoriti lučbarnicu, što 
mu je napokon za rukom pošlo. Što danas imaju sveučilišta, da- 
pače i realke, gimnazije, po jednu, a gdješto i više lučbarnicah; to je 
donjekle Liebigova zasluga, jer su sve te lučbarnice ustrojene po 
giesenskoj i uslied sjajnoga uspjeha Liebigovih predavanjah. Dan 
danas nitko i nedvoji o priekoj potrebi hemičkoga laboratorija uz 
obuku u lučbi; no Liebigu trebaše puno zapriekah svladati, dok 

mati samo oni mladići, koji su si pribavili takva znanstvena temelja, kakav 
se potrebuje od ostalih slušalacah sveučilišta. Može se dakle do njekle reći, 
da je Liebig izporedio gospodarstvo s ostalimi znanostmi. 
