30 B. ŠULEK, 
,Magazin der Pharmacie“. Nego buduć da je tu bilo malo pro- 
stora namienjena strogoj lučbi, a znanost nemože napredovati bez 
primjerena glasila: do skora (g. 1852) stvori nov časopis sa svojimi 
drugovi Brandesom i Geigerom, naime ,,Annalen der Pharmacie“, 
koji naslov bje do skora pretvoren u ,,Annalen der Chemie und 
Pharmacie“, ito, kao što reče njegov urednik, zato, da naslov bolje 
dolikuje sadržaju; jer mu je već za ono malo godinah pošlo za 
rukom steći lučbi tolikih prijateljali, te je mogao glavni diel svoga 
časopisa njoj posvetiti, zastupajuć samo uzgred interese praktičke 
farmacije. 
Četrdeset ijednu godinu stajao je Liebig na čelu ovoga podhvata, 
koji je pod njegovom upravom postao pravo skladište hemičkoga 
znanja. On sam je svojim perom najviše sudjelovao i 245 koje 
većih koje manjih razpravah u njem priobćio. — Osim toga je iz- 
davao s Poggendorfom i Wo6hlerom ,,Handwčrterbuch der reinen 
und angewandten Chemie“, pa je napisao jošt i njekoja velika 
znanstvena djela, na ime g. 1340. ,,Die Chemie in ihrer Anwen- 
dung auf Agricultur und Physiologie,“ a god. 1842. ,Die Thier- 
Chemie oder die organische Chemie in ihrer Anwendung auf Phy- 
siologie und Pathologie.* God. 1895 ugledaše svjetlo ,Grundsitze 
der Agriculturchemie“*, a sliedeće ,Ueber Theorie und Praxis in 
der Landwirthschaft*. Uz to je svoje prvo djelo sasvim preradio 
i popunio, te je izašlo god. 1862 u dvie debele knjige. Ima toga 
jošte puno više; meni dotječe napomenuti ove glavne njegove 
znanstvene umotvore. 
Nu Liebig se nije zadovoljio priobćivanjem resultata svojih stu- 
dijah lučbarom -učenjakom, on je želio, da istine lučbom pronadjene, 
kao što su za svakoga koristne, postanu i zbilja svačijom svojinom. 
U tom pogledu se je dakle vrlo razlikovao od onih svojih drugo- 
vah, koji navlaš tako pišu, da jih može razumjeti samo znanstvenjak ; 
dapače oni se tim baš i ponose, te ogradiv se formulami i brojevi, 
da jim se kakov nezvanik nemože približiti, dovikuju mu oholo 
iza svoga bedema: ,odi profanum vulgus et arceo!“ Nego uprav 
ovakvo postupanje bijaše uzrok, da su znanosti tako slabo napre- 
dovale, jer je uz takve okolnosti samo gdjekoji ugodnik vilah mo- 
gao prodrieti do svetinje znanosti, a ostali narod čamio je u tmini 
i gluposti. 
Dve je ovo razabrao oštroumni Liebig (kao što već i slavni 
A. Humboldt), te razvio zastavu popularizovanja znanosti, pa upravo 
tim je neumrlih zaslugah stekao za čovječanstvo. ,Die Wissen- 
