84 FR. RAČKI, 
Hinko, kano bavarski vojvoda, prihvatio i uglavio bez znanja očeva, 
dočim je Konrad na nj tek dojduće godine (1031) pristao. ! 
Kolik dio zapade u toj vojni hrvatskoga saveznika, ni je po- 
tanje poznato. Naš domaći ljetopisac umie pripovjedati o njekoj 
pobjedi, koju su oba saveznika, Stjepan i Kriesimir, izvojštili dne 
11 kolovoza 10850 nad carem Konradom. Pošto glavna vojska ne 
mogaše dublje prodrieti u Ugarsku, bit će istinito, da je ona naišla 
ne samo na zemljištne zaprieke nego i na neprijatelja. 
Nu bilo sudjelovanje hrvatske vojske u tom ratu ugarsko-njemač- 
kom veće ili manje, to je izvjestno, da su se ovom prigodom za- 
metnuli uzi odnošaji izmedju Hrvatske i Ugarske i da su vladaoci 
obiju kraljevina stupili u prijateljsku svezu. Po svjedočanstvu na- 
šega domaćega ljetopisca, arcidjakona goričkoga Ivana, bila bi ona 
sveza učvršćena još zarukom Stjepanova sina Mirka s Kriesimirovom 
kćerju; a to i za to, da odstup onoga zemljišta u ,Slavoniji“ ne 
probudi odpora u Ugarskoj. Nu drugi spomenici“ tvrde, da je 
Mirkova zaručnica bila kćer to poljskoga kralja Miečislava, to grč- 
koga cara; pa su zaruke po mnienju njekih držane ne tek 1030 
već još 1026 godine.*  Kojoj od ovih viesti može se dati pried- 
nost? Tvrdnja goričkoga Ivana ne nalazi potvrde u starijih doma- 
ćih spomenicih. Žitie sv. Mirka u sluzbah zagrebačke crkve: šuti 
ob onoj zaruci, te stavlja Mirka u svezu s našom domovinom samo 
u toliko, što mu daje naslov ,ducis selauonie“. Ali taj mu se 
naslov daje takodjer u ugarsko - poljskih spomenicih;> pak on je 
tudjer istovjetan s onim, što mu ga daje njem. ljetopisac, na ime 
1 O toj vojni vidi: Fessler: Geschichte von Ungarn, bearbeitet von E. Klein. 
Leipzig 1867. I, 113—15.  Bidinger op. cit. p. 421—2. Palacky op cit. I, 
296—301. 
* Bielovski: Monum. histor. Polon. 1, 508. Pray: Legenda s. Margarethae. 
Tirnaviae 1774. Cf. Vita s. Emerici ducis ap. Endlicher c. 6. 
5 Vidi Fessler op et ed. cit. I, 116. 
* U knjižnici jugoslav. akademije imade tri rukopisa br. 14, 15, 950 
sadržavajuća breviar_ i misal, biyše u porabi u zagreb. crkvi. Rukopisi 
su iz XIILi XIV vieka. Žitia sv. Mirka kano i otca njegova sv. Stjepana 
u zagrebačkih službah očituju se ugarskoga porietla. U ovih spomenicih čita 
se o tih zarukah ovo: ,lInterea cum ex paterna disposicione virgo nobilis, ut 
pote orta de regali prosapia, beato Hemerico desponsata esset et adducta, ut 
ex utraque regali linea regia posteritas in posterum procederet . ..“ Ovdje se 
veli samo u obće, da je zaručnica Mirkova bila ,de regali prosapia“ ali odkle, 
ne kaže se izrično, što se možebit ne bi prešutjelo bilo, da je u zagrebačkoj 
crkvi živilo predavanje o hrvatskom rodu Mirkove zaručnice. 
5 Ap. Bielovski loc. cit.: ,Henricus nobilis dux Sclavoniae“. 
