88 FR. RAČKI, 
dočim je carevina veći dio svoje sile bacila na ratište srbsko i bu- 
garsko proti Stjepanu Vojslavu i Petru Deljanu (1040). Pa na 
ovu se dobu odnose tužbe mletačkih ljetopisa o uznemirivanju Dal- 
macije, koje se podmeće Ugarskoj; ali koje je moglo proizlaziti samo 
iz Hrvatske možebit uz podporu Ugarske. Kano što je Petar uglavio 
savez s Bretislavom, českim knezom, proti caru Hinku IIL., t& mu 
poslao vojsku u pomoć, sam pače provalio u Bavarsku: tako je on 
mogao pomagati i svojemu srodniku hrvatskomu kralju, da slabi 
na istočnoj obali mora moć dužda nametnika. Dominik Flavanico 
radeći ok6 nutrnjega uredjenja mletačke obćine i ok6 razvitka ustava 
njezina izbjegavao 'je vojnu. Tek njegov poslije 1042—45 god. 
nasljednik Dominik Contareno odluči latiti se oružja; ali mislimo do- 
govorno i sporazumno s novim  bizantinskim carem Konstantinom 
monomahom, koj bivši upleten u rat s Rusi, Arabi i Turci, a ima- 
jući ugušiti još nutrnje urote, ne mogaše toliko štititi svoje vlasti 
na iztočnoj obali jadranskoga mora. Ovdje se navlaš bio Zadar, 
napastovan  hrvatsko-ugarskimi četami, predao kralju Stjepanu I. 
Mletački indi dužd doplovi god. 1044 pod Zadar. Ni sada, kako 
se iz posljedka razabire, hrvatska vojena sila ni je bila dorasla _mle- 
tačkoj. Ova indi poduprta strankom protuhrvatskom u gradjanstvu, 
osvoji glavni grad bizantinske Dalmacije, što vidivši ,njeki ini Dal- 
matinci“ pokloniše se duždu kroz poslanstva. * 'Fiem bi predjašnje 
stanje uzpostavljeno: Zadar je opet priznavao * vrhovnu vlast cara 
Konstantina IX. A izmedju carskoga dvora i kralja Stjepana I. 
imali su nastati bolji odnosaji, što se može odanle zaključiti, jer 
hrvatski ban Stjepan nosi čast ,carskoga protospathara“,“ kojim 
su naslovom odlikovani bili inostrani dostojanstvenici prijatni car- 
skomu dvoru. Tiem bi ipak uzpostavljeno samo njeko primirje. 
Hrvatski narod ni je se odrekao svojega zahtjeva na Dalmaciju. 
Trvenja niesu prestala, koja su da kako i nutrnjemu poredku sme- 

! A. Danduli Chronic. venet. ed. cit. p. 289. Krivo se navodi Andrija za 
ugarskoga kralja, koj je tek 1046 priestol zasio. 
? Ibid. p. 244. Ovdje se opet mieša ug. kralj. Samuel, koj je tek god. 1063 
stupio ne priestol, Mletački ljetopisi podmiću ovdje ugarskim vladaocem čine, 
koji se tiču jedino hrvatskih. A ova bludnja dolazi odatle, što se razmirice, koje 
su izmedju Mletčana i ugarskih kano hrvatskih kraljeva radi Dalmacije nastale 
poslije Kolomana, prenose na njegove predšastnike. 
3 Vidi se iz listine od 1044 god. koje se matica čuva u zad. zem. arkivu, i 
koja na čelu navodi cara Konstantina IX. 
* Vidi listinu kod Lučića: de regn. Dalm. et Croat. lib. II, c, 8: ,Ego de- 
nique S(tephanus) banus, imperialis protospatarius . .“ 
