94 FR. RAČKI, 
starine pripadala bizantinskoj Dalmaciji; te svjedoči, da je ova ob- 
čina stajala u odnošaju ne samo naprama glavi iztočno - rimske ca- 
revine nego i naprama glavi hrvatske države. A ovo se tumačenje 
tiem utvrdjuje, što se na starijih izpravah dalmatinskih občina prije 
Petra Kriesimira ime hrvatskoga vladaoca ne navodi pored iztočno- 
rimskoga cara. 
Šta se iz ovih učina smije izvoditi? Izvodi se to, da je hrvatski 
kralj dobio upravu Dalmacije bez povrjede vrhovne vlasti carigrad- 
skoga dvora. Hrvatski kralj postao je ujedno kraljem Dalmacije, 
t& je Dalmaciju pridružio hrvatskoj državi. Ali ta promjena bi 
učinjena privolom i znanjem iztočno-rimskoga cara. Pravi vladalac 
Dalmacije bje hrvatski kralj; ali vladalačka prava na onu zemlju 
primi iz ruku bizantinskoga cara. 'Vako se za Petra Kriesimira 
dovede u sklad hrvatski zahtiev davni naprama dalmatinskomu zem- 
ljištu s pravi suverenstva, koja si carigradski dvor prisvajao na onu 
starodavnu themu. 'Liem bje poravnana razmirica izmedju naslova 
sa strane hrvatske na zemljište, koje je spadalo u zemljopisnu eje- 
linu hrvatske države, i izmedju historičkoga prava, na koje se s 
bizantinske strane pozivalo. Kada su obćine bizantinske Dalmacije 
stavljale na čelo svojih službenih izprava imena iztočno - rimskoga 
cara i hrvatsko-dalmatinskoga kralja: priznavale su jim suvladstvo 
u onoj pokrajini. 
Od nasljednika Isaka Komnena navodi Petar Kriesimir na čelu 
svoje listine! od 1066 god. još samo Konstantina X. Duku, koj 
bi po samom Isaku dne 22 stud. 1099 naznačen za cara. A na 
ostalih izpravah Petra Kriesimira, kojih je posljednja od 1072 go- 
dine, ne ima traga imenu bud rečenoga Konstantina, koj je do 
21 svibnja 10617 god. carevao, bud njegove nasljednice supruge i 
carice Eudoxie i njezinih suvladaoca Romana IV. (do 24 rujna 1071) 
i Mihajla VIL. Jednakim načinom i javne izprave dalmatinskih mu- 
nicipija izostavljaju ime vladajućega cara, a navode ime hrvatskoga 
i dalmatinskoga kralja.“  Pače dvie listine,* koje su izdale dvie 
hrvatske velemože, uz svoga kralja sjećaju se i iztočno - rimskoga 
cara Romana IV. Sve ovo potvrdjuje, da je vlast Petra Kriesi- 
mira u dalmatinskih municipijih svake godine dublji korjen hvatala; 
pa da su oblasti, stojeće s hrvatskim kraljem u tjesnijem saobra- 
! Ibid. p. 47. gdje ,Dubcyzi“ stoji za ,Ducasi“. 
* Of. ibid. III, 139. V, 46, 49, 139, 229, 604. 
5 Ibid. V, 604. 
