BORBA JUŽNIH SLOVENA. 103 
Stjepanom, bješe za Carigrad odredjeno početkom veljače 1058 go- 
dine; ali vrati se iz Baria, dočuvši ovdje za smrt (29 ožujka) re- 
čenoga pape.: Glavna svrha Majnardovu dolazku u Hrvatsku bješe, 
da u ime rimske stolice preuzme u svoje ruke reformaciju dalma- 
tinsko-hrvatske crkve u onom duhu, u kojem se ona u drugih ta- 
kodjer zapadnih državah tada obavljala. Na čelu ove reformatorske 
struje stajalo je bezženstvo svećenstva, koje riešeno obiteljskih spona 
smatrano bi prikladnijim za izvadjanje one osnove, kojom se htjelo 
urediti nove odnošaje izmedju obiju ljudstvom upravljajučih vlasti. 
U onom se pogledu imalo što i u Hrvatskoj obnoviti, gdje je sama 
glava crkve, predšastnik tadanjega metropolite Ivana, imenom Do- 
bril, bio oženjen, t& je, kano da bi svjetovnjak bio, ženu i djecu 
držao u nadbiskupskom dvoru. Kada je rimski dvor zahtievao od 
Dobrila, da si ukloni ženu, ne htjede pristati na to, izpričajući se obi- 
čajem iztočne crkve i braneći zakonitost svojega braka. Prem ne- 
poslušan nadbiskup bješe sa časti uklonjen, * a nasljednik mu Ivan 
ni je trebao pozivati se na običaj iztočne crkve (,ex consuetudine 
orientalis ecclesiae“): to se ni iza toga ni je u Hrvatskoj mnogo 
popravilo u pitanju bezženstva. Metropolit Ivan, rodom Spljećanin, 
bješe pastir pobožan, u zadužbinah darežljiv; ali već radi starosti 
svoje bez odlučne djelatnosti; s toga bješe najmanje pozvan, da 
sam u onom pravcu odrješito radi.  'Tiem nuždnije držalo se, da 
taj zadatak rimski poslanik preuzme. Majnardo dakle ureče prema 
koncu god. 1098 sabor ukupne dalmatinsko-hrvatske crkve u Spljet.? 
Bjehu tada biskupi: zadarski Stjepan, osorski Lovro, rabski Drago, 
krčki Gjuro; kninski ili hrvatski Rajner, belgradski 'Teodosij, do- 
čim je biskupska stolica u Trogiru upravo izpražnjena bila. Da se 
u tom sboru razpravljahu pitanja o poboljšanju ćudorednosti sve- 
ćenstva, pa da se bezženstvo naložilo, ne bismo o tom ni onda 
sumnjali, kada ne bismo imali izričnih svjedočanstva. Zaključak o 
IV, Leo: Chronic. cassin. (Pertz. Mon. Germ. VII., 703) III, 8. 
* O tom nas obavješćuje arcidjakon spljetski Toma: Hist*salon. 6. XV. ,Da- 
bralis“ jest lat. oblik hrv. Dobril, Dobrilo. Miklošić: Die Bildung der slav. 
Personennamen. p. 58. 
3 Ovo vrieme sliedi iz listine novo izabranoga spljetskoga nadbiskupa Lovre, 
koj se u dvih listinah izdanih u veljaču 1059 podpisuje kano ,archiepiscopus“; 
u drugoj pako svojoj (Farlati1lII, 139), izdanoj u prosincu, ali godine u ruko- 
pisu pobrkane, piše se ,nuper apsarensis ecclesie presul, diuina ministrante 
clemencia . . spalatine sedis electus et ordinatus archiepiseopus.“ Odanle sliedi, 
da je prosinačka listina starija od veljačke, t& ja izpravljam dotični datum sa 
»millesimo XLVIII, indictione uero XII.“ 
