122 FR. RAČKI, 
Poslije ugušena ustanka pod Petrom Deljanom: godine 1041. 
podnosila je Bugarska svu strogost oružjem podjarmljene zemlje, a 
bugarski puk osjećao mržnju svojega dobitnika. Izmedju Bugara 
i Grka postajali su odnošaji, kakovi mogu samo biti izmedju 
ugnjetenoga ali osvetom dišućega naroda i prpošna ali zabrinuta 
pobjeditelja. Iz Carigrada pošiljani su za crkvene i državne do- 
glavnike sami pouzdanici, na koje se državna vlast osloniti mogla 
i koji su se više na interese grčke carevine nego na korist bugar- 
skoga naroda obazirali. Poslije Joana svi su bugarski metropolite, 
usprkos crkvenoj samoupravi, bili ovejani Grci: Lav, pomoćnik 
patrijaru Mihajlu Cerulariju, Theodul rodom iz Ikonije, i nasljednik 
mu (od 1064. god.) Joan Lampen, bivši na Olimpu sudrug cari- 
gradskomu patrijaru Konstantinu Joanu Xiphilinu, poslan u Ohrid 
carem Konstantinom X. Svjetska glava Bugarske sa sielom u 
Skoplju bješe Nikifor Karanten, prije zapovjednik u Naupliu (1032) 
za tiem u dolnjoj Italiji, a pod njim strategi na znatnijih točkah od 
Dunava do jonskoga mora, kano što vestarha Nestor u Podunavlju, 
Marijan u Ohridu, patricij 'Theognost Burces u Devolu itd. Bugar- 
ski je narod smatran samo za dobru gradju služeću veličini care- 
vine, najpače za oružje i danke. U onoj smjesi naroda, iz kojih 
je vojska cara Romana IV., odredjena za Aziju, sastojala se, na- 
pominju se izriekom i Bugari uz Franke, Varjage i Oghuse.? A 
kako bi narod bugarski globljen, osobito odkako stupi Mihajlo VII. 
na priestol, priznaje sam Bizantinac?* dodajući, da ni je više mogao 
podnositi pohlepe logotheta Nikifora i njegova nasilja. Od takove 
samovolje nišu štitili naroda ni oni članovi njegovi, koji su stajali 
u carskoj službi, pače popeli se do najviše časti. Samuel Alusijan 
bijaše vestarha, tč si je za priestol cara Romana IV. stekao veliku 
zaslugu, kada je god. 1069. u Armeniji odkrio urotu Roberta Ure- 
pina, vojvode pomoćnih franačkih četa.' Potomkinje pako cara 
Stjepana Samuela popele su se pače na carski priestol: znamo, da 
je Katarina bila supruga cara Isaka II. Komnena. Kada se suprug 
odrekao krune (22. stud. 1059) predje s kćerju Marijom u samo- 
stan studijski i učini se monahinjom uzev ime Jelene.? Njezin brat 
Aron bjese ževe, vješt vojvoda. Druga Bugarkinja, koja bi grčkom 
! Vidi Rad XXV, 225—233. 
* Joan. curopal. op. cit. p. 668. 
Id; pini 
' Ibid. p. 678. 
5 Ibid. p. 650, 
