BORBA JUŽNIH SLOVENA. 123 
caricom, bješe Alusianova sestra a supruga Romana IV, koju ovaj 
još kano vojvoda uzč. Stjepana Samuela unuka imenom Mania 
bijaše supruga Andronika, sina cesara Joana Duke,' koj je, kako 
znamo, bio brat caru Konstantinu X. PA isti stranci veliče krie- 
posti ovih Bugarkinja. U Katarini Slavi se osobito pobožnost; ona 
je svoga supruga sklonila, da se odrekne najviše časti svjetske ta 
da bogu posveti ostatak svojega života. Živeći u samostanu ona bi 
svake godine svečano slavila uspomenu smrti svoga supruga tč 
obilnu dielila_ milostinju; kano što bješe u obće naprama erkvam 
veoma darežljiva. O Andronikovoj supruzi veli se, da je bila toli 
krasna lica i toli skladna tiela, da ,ni jedna one dobe žena ne bi- 
jaše ljepša od nje.“ ,Ovoj pako ljepoti tiela odgovarala je izvrstna 
kriepost duha, a sjajnoj plemenštini roda proslavljena nevinost ži- 
vota i čvrstoća značaja.“ 
Ali sve ove časti, sva ova odlikovanja, sve ove krieposti Samuel- 
ovih potomaka bijahu od male koristi bugarskomu narodu.  Kolik 
i bijaše upliv grčkih carica u javne poslove, ni je on mogao vla- 
dnomu sustavu dati drugoga pravca; a po tom sustavu bješe Bu- 
garska jednostavnom pokrajinom carevine; k tomu bugarski narod 
radi svojih čestih pokusa za izvojštenje slobode sumnjiv i pod oko 
postavljen. Gdje dakle da potraži zaštitu proti gnjetenju i globlenju, 
kada je i u Carigradu javno mnienje priznavalo, da car Mihajlo IV. 
»ne brini se za ništa, odan jedino djetinjim zabavam ?“ 
U takovih okolnostih dozrie god. 1073 zavjera, kojoj se bugarski 
velemože, a medju njimi Gjuro Vojtieh na prvom mjestu, postaviše 
na čelo.  Bješe (djuro potomak: staroga plemenitoga roda;* znamo 
pako, da su i u Bugarskoj vlastela čuvala davna narodna preda- 
vanja i bili nosioci misli o državnoj samostalnosti. Ali zavjernikom 
nametniu se prva misao: kako da se oslobode? ima li u samu narodu 
dosta snage? komu da povjere vodstvo, komu li sudbinu zemlje? 
Na ova pitanja sliedi nam jasan odgovor u odluci velemoža bugar 
skih, da se zetski knez Mihalja pozovne u pomoć. 

! Nicephor. Bryen. p. 165. drži Mariju unukom Samuelovom po sinu mu 
»Irojanu“, koj ni je od drugud poznat, ni je li se tako zvao on nezakoniti 
sin njegov. 
* Joan. curopalat p. 715. veli, da je Gjuro Vojtieh bio 7-0 TOY xopydvoy 
fćvovc.“ Ne ima li se ,X0uy&vwoy“  izpraviti u ,Xpćvu-yavww“ ili bolje 
Kpovu-/%/00“ ? Ako je poviestnik o rodu Gjurinu dobro obaviešten bio: to nas 
drugi diel rieči (42/0) upućuje na prve ,chagane“, chane, bugarske, od 
kojih da je Gjuro svoju lozu vodio. 
