BORBA JUŽNIH SLOVENA. 129 
goše ,pod vlast rimsku“, a Nikifor uzč od njih taoce i ostavi jim 
dovoljne posade — tč iza svega toga vrati se u Drač.! 
Tako se i ovaj, poslije 1019 godine drugi, pokus za oslobodjenje 
Bugarske razbio o nemoći naroda a sili i vještini neprijatelja. Knez 
Mihalja bješe prisiljen, poslije onoga na Zetu pod Nikiforom voj- 
noga pohoda, spraviti mač u korice. Ustanak bugarski stao je Zetu 
mnogo krvi; odavle bo bješe Budin vojskom podupiran, odavle se 
i neposredno nasrtalo u bližnje bizantinske pokrajine, da se vojena 
snaga carevine pociepa. Osim toga ovaj je rat vladalačku obitelj 
u crninu zavio; svi bo sinovi kneza Mihalje padoše na razbojištu,: 
a Budin u sužanjstvo. S toga je Mihalja sada samo mislio, kako 
bi si sina, Konstantina Budina, oslobodio sužanjstva. A to mu 
podje za rukom; najmiv na ime više mletačkih brodova izasla jih 
uiztok, s njimi po svoj prilici više svojih pouzdanika, koji dočepavši 
se Antiohije izbaviše u potaji zasužnjena Konstantina i dovedoše ga 
otcu u naručaj u zetske planine.“  Izbavljenje ovo moglo je poći 
za rukom tem laglje, što je Isak Komnen imao dosta posla s voj- 
nom proti smjelomu Turčinu i dosta brige s nezadovoljnici u samoj 
Antiohiji, koje mu s najvećom okrutnošću bilo na čas ukrotiti. 
Ali u Carigradu bijahu zadovoljni, što jim pošlo za rukom ugu- 
šiti bugarski ustanak s razmjerno čednimi žrtvami i zapriečiti uje- 
dinjenje bugarskoga i srbskoga naroda, pa bilo to samo u zajed- 
ničkoj vladalačkoj obitelji. Ako se tiem irazpalo njekadanje prija- 
teljstvo s knezom Mihaljom. to se u Carigradu poslije one sretne 
provale uv Zetu ni je moglo ni misliti na kakav osvetan rat uz one 
okolnosti u koje dospie carevina neposredno poslije bugarske vojne. 
Još se bo vrienje duhova ni je u Bugarskoj ni utišalo bilo, kad al 
nastane drugo u Podunavlju i u Kersonu. Ono prvo, izazvano se- 
bičnosti i gordosti logotheta Nikitora, porodi bunu, kojoj na čelu 
stajaše sam. strateg vestarha Nestor utanačiv savez s pečenežkim 
kaganom Tatom; a imaše za posljedicu, da su podunavske i peče- 
nežke čete obkolile Carigrad i priečile uvoz živeža, tako da uzbunjen 
puk zahtievaše od cara predaju Nikifora, što bi i sliedilo bilo, da 
Nestor nije iznenada digao obsade priestolnice. Ono drugo učini, 
da je kersoneško gradjanstvo pozvalo velikoga kneza ruskoga Vse- 
1 O tom bugarskom ustanku pišu Joann. curopal. op. cit. p. 715—719; iu 
kratko Nik. Bryen. p. 68—70. 
ž Praesb. Diocl. o. XXXVI. 
5 Joann. curopal. p. 718. Pop. Dukljanin (6. XXXVII.) razlikuje se u tom, 
što daje Budina osloboditi ne po otcu njegovu Mihalji nego po stricu Radoslavu. 
BEEJONAL ZSSVII. 9 
