NARAVOSLOVNE CRTICE. 133 
silne i veoma skupe knjižnice, trebamo laboratorija, svakojakih 
strojeva, ručno djelo pomoćnika itd. 
*  Družtva za iztraživanje prirode-i još više za razprostranjivanje 
naravoslovnih nauka, što ga nismo mogli podići god. 1868, ne- 
smiemo sada, gdje nas ima koj više, nikako i nikada s uma smet- 
nuti. Ja se od dobre volje, jednakosti težnja mojih sudrugova, kao 
i od podpore požrtvovnoga naroda hrvatskoga čvrsto nadam, čim 
nas bude u Zagrebu njekolicina više, da ćemo osnovati takovo 
družtvo, jer proučenje i razumno izcrpljenje naravi u devetnaestom 
vieku znači — znanje, blagostanje. Ovo su pako oni činbenici, bez 
kojih mi nećemo napred stupati na stazi napredka. 
Razvidimo sada potanje, da li putopis“ ovamo spada, i može li 
se onakav prostim izviešćem ili inim zamjeniti ili s ovimi uzpore- 
diti! Takova razprava — za dokaz tomu evo prva moja te vrsti — 
nije ino nego skup opaženih stvari, a da budu ove pristupne sve 
to većemu obćinstvu, priobćujem ih, rekao bi, rapsodički u formi 
putopisa, a ne sustavno, podav podataka za naravoslovnu literaturu, 
biografiju naših naravoslovaca i diletanta, opis javnih muzeja i 
sbirka pojedinaca, način kako se prirodnine skupljaju i kako se 
mogu spraviti i sačuvati, opazke odnoseće se na sam naš narod, 
napokon bilježke za domaću faunu, floru i geu, a sve to začini se 
kakovim turističkim dometkom, da cielost bude zanimivijom i manje 
suhoparnom. 
Izim pozitivna iznašašća dan danas težko je izumiti što nova, 
ma ako se baš same forme tiče, pa tako i forma, mnom izabrana, 
nije nova. Mogao bih na stotine takovih djela i razprava navesti, 
ali ću se stegnuti samo na nekoliko primjera, navodeć djela 1 raz- 
prave, koje su nam nekako bliže.  Najsjajniji dokaz tomu je pu- 
topis ,Novare“, svakomu poznat u Austriji, gdje je s4m vodja 
ekspedicije, pomorski vojvoda i kasniji ministar barun Wiillerstorf- 
Urbair, izradio opis putovanja, zatim je izašla ciela povorka raz- 
prava, tičućih se geognozije, pojedinih struka zoologije, antropologije, 
medicine itd., koje su po nalogu bečke akademije znanosti izradili 
prvi učenjaci Austrije i Njemačke; djela izdana na trošak državni, 
Da je i Hrvatska znatno dopriniela za to liepo poduzeće oblazka 
svieta, kao ne manje i za izdavanje skupociena djela, to se već 
razumieva; da ni hrvatska vlada, ni ikoj domaći zavod nije dobio 
barem jednog iztiska toga djela, dakako nespada ovamo. lsto tako 
izčekivamo prirodnine od iztočno-azijatske ekspedicije, obećane sa- 
mim ravnateljem peštanskoga muzeja, što takodjer nespada ovamo. 
