NARAVOSLOVNE CRTICE. 151 
ostavili, te u tudjih sveučilistih utočište našli, kao Visiani, Molin, 
Keller, Bortolazzi, Botteri i drugi naravoslovci. Ali pustimo to 
za sada na stranu, da vidimo hoće li u buduće bolje biti. 
Spljet. 
Dr. Lanza pisao je, da nemože doći u Dalmaciju, pa sam tako 
brzojavno bio pozvan u Spljet, da uzmognem izpitati njegov muzej 
i knjižnicu i bez njega. Odmah (21. lip.) ukrcah se te sutra dan 
po naputku veoma naobražene gospoje Lanzine uzeh pomno i komad 
za komadom sve pregledati, te nisam mirovao, dok nije naš pred- 
sjednik, koji se takodjer tamo desio, po dva puta došao i, premda nije 
prirodoslovac, divio se množini krasnih predmeta, što jih je marljiva 
ruka skupila i poredala. 
U Spljetu upoznao sam gosp. Antuna Torti-a lovca i preparatera, 
koji mi je pokazao nekoliko ptičjih koža, te kazivao mi imena, 
pod kojimi su tamo poznate, najme: legan == Caprimulgus  Euro- 
pous, modra == Coracias garrula, rumenka = Buphus ralloides, 
birlica == FEgretta garzetta, šaketa == Ardea purpurea, gak = Nyc- 
ticorax griseus. U gosp. Leandra Surića upoznah još vještijega 
preparatera, jer je ujedno samouk slikar, veoma čestit i čedan mlad 
čovjek, pun volje i marljivosti, te bi dobro bilo da mu u Zagrebu 
dademo priliku razvijati svoje liepe sposobnosti. 
Preduzeh si nadalje iztraživati bašču Dalmacije, kastelansku obalu 
(riviera delle castella), a za glavnu postaju izaberem Lukšića (28. 
lip.), odakle sam pretražio ono podgorje najviše s entomologičkoga 
i malakologičkoga gledišta, a poslje toga počeh se brdinami penjati 
i to ponajprije (5. srpnja) popeh se na najveću, na Kozjak. Žega 
i sparina bila silna, u sjeni u Lukšiću, kamo sunce nije ni malo 
prodiralo, bijaše 25" vrućine, na suncu pako sigurno kakovih 32% 
Uzalud sam se nadao kiši, te zato ranom zorom uputio se, da uz- 
mognem što manjom vručinom natrag; da negubim vremena mjerio 
sam sjevernicom ravnu liniju medju točkami Lukšić i vrhuncem 
Kozjaka, pa tako sam dospio do osušena potoka, koji si je prilično 
duboko izdubio korito u sivom laporu. Tu na mjestu gdje je naj- 
viši vodopad sa strane gornje obale, na sekundarnom ležištu na- 
brah nekoliko okamina, medju kojimi neobično velikih numulita, 
plosnati poput cvanciga. Priedjel, gdje su okamine nadjene, zove se 
pjidarac“. Stazom, koja se briegom vijuga, dodjoh na vrh, odaklje 
