156 S. BRUSINA, 
i stoga, što je drugo tražiti n. pr. na karti bilježeno mjesto, a 
drugo u naravi. Ovako i ja moram slučaju zahvaliti, da sam pogodio. 
Podne bilo blizu, a ribaričke kuće podobro daleko, žega i vru- 
čina silna, kudgod se ogledaš na sve strane pustoš, nevidiš ni sta- 
bla, gdje bi barem za konja mogao nači sjene i odmora. Ja i ko- 
čijaš viećasmo dugo, pa nam se najshodnije činilo, voziti se do 
krčme. Smjestiv konja i kočiju te okriepiv sebe krenem pješke 
natrag na mrtvo polje, gdje je prije mnogo tisuća godina bujni 
život cvao. Kočijaš videć koliko sam se radovao onim sitnim stvo- 
rovom, htjede samnom, da mi pomogne pobirati. Prispjev gotovo 
uz žegu afrikansku — bijaše sigurno više od 83% R. — bacio sam 
se trbuške na zemlju te dotlje u takovom položaju ostao, dok ni- 
sam nakupio dovoljan broj fosila. 
Tu nadjoh vrst roda Melanopsis, koju Neumayr pribraja ka M. 
pygmaea Partseh bečke kotline, dočim ja držim, da je dosta razli- 
čita, a nazvah ju M. Lanzaeana, na čast vriednomu Dr. F. Lanzi, 
koji je velikim trudom tolike sbirke sastavio, te nam sačuvao do- 
maće prirodnine, da nisu u tudjnstvo otišle. Tu primjerak tipične 
forme M. lyrata Neum., kao i podvrst u mnogobrojnih komadih. 
Tu odlomaka nove velike vrsti, koju nazivljem M. Pančićiana, tim 
važnija, jer nam predstavlja prelaz medju vrstmi M. Žitteli i ly- 
rata. Pobrah mnogo ogleda novog roda Prososthenia Sehwarzi od 
Neumayra; nove vrsti Hydrobia ili Littorinella candidula Neum.; 
Neritina Grateloupana Fćrussac, vrst poznata već iz francezkih i 
njemačkih naslaga. Medju ostalimi pako i odlomak vrsti karakte- 
rističkoga roda Dreissena ili Congeria, koju nazvah Dalmatica. 
Izmučeni težkim radom vratismo se u mNibarić, gdje nam je 
krčmar priredio užinu od tečnih cetinskih pastrva (Zrutta dentex 
Heckel). Pred kućom Marka Plavše, poštara i krčmara, stoji zi- 
dano sjedalo od kamena, na gornjoj ploči opazih oglodani otisak 
ribe. Kad se ja uzeo tomu čuditi, pripoviedaše mi isti, da se ne- 
daleko sela Vucipolja, češće nadju onakove ribe.  Pokazivaše mi 
tih ploča, koje rabe za pokrivanje kuća, pa su zbilja od onakova 
kamena, kao one s otoka Hvara, a bijaše na njih mnogo drvolikih 
(dendritičkih) kristalizacija, kao i na hvarskih, što se je s početka 
krivo držalo, da su otisci od bilina. Bit će potrebno, da se 1 to 
prvom sgodom razvidi. Kazao mi je da gosp. Antun Vučemilović 
u Imočkom, činovnik sada vrlički, ima nekoliko tih riba. 
Nedaleko od krčme izvire brzi potok bistre srebrne vode hiba- 
