158 S. BRUSINA, 
to nije istina, jer kako sam na dotičnom mjestu naveo,: prvi 
ju je izdao sim Sandri, koji ju nazva crinita, u časopisu za ma- 
lakologiju, što ga je izdavao Strobel; zatim spomenuo ju je i Bel- 
lotti u istom časopisu, tako da ja dolazim istom treći. Drugo što 
isti gospodin veli da je pomno iztraživao mjesta oko ,'Vorre Pro- 
log“, ali ništa našao, to isto još prije od njega izkusio sam i sim, 
te svoju dvojbu o tom izrazio veleć, da ako se ta vrst ondje na- 
lazi, to svakako mora da je prieko i mnogo dalje možebit od dal- 
matinske granice u Hercegovini.“ "Fo sam dakako mislio da 
pako onuda živi, to mora biti još mnogo dalje“ od granice, zna- 
jući da i sam toranj Prologa stoji blizu, ali preko granice, dakle i 
sam znao sam toliko iz geografije. Nadalje razumieva se po sebi, 
da nam je ovo krivo naznačeno prebivalište ostavio, jamačno i sim 
prevaren, pokojni Sandri. Napokon primietit ću još, da nebi imao 
krivo uvrstiv /1. crinitu u broj dalmatinskih ni onda, da ona 1 živi 
oko tornja, jer nije moguće, da bi se držala samoga tornja a ne 
cieloga Prologa, koga dio pripada Dalmaciji. Moram još dodati, da 
u istom članku valjda tiškarskom pogrieškom stoji ,Cesvina“ mjesto 
pČezma“, što valja izpraviti. Bilo je dakle suvišno napisati dva- 
desetak redakah da se izkrive gore navedene stvari, u ime istinitoga 
prebivališta //. crinita. | 
Rano u jutro (14. srpnja) podjem putem Miočića. Da prije do- 
djemo, odosmo najkraćim putem preko gore, kuda vodi glavna cesta, 
ali je ova u takvom stanju, da sam volio cielu pješke prevaliti, 
nego da se nemilo drmam u kočiji. Putem pobrah nekoliko stvari, 
a medju ovimi zanimivu vrst gušterice, sličnu vrsti Podarcis mu- 
valis, ali drugačije nacrtanu, veličine vrsti Lacerta agilis. Put bi- 
jaše do zla boga loš, kočijaš mi se kleo, da nebi za nikakvu cienu 
više onuda hotio prolaziti.  Cielim putem nedobismo ni kapi vode, 
dok napokon nestigosmo u Miočić, gdje se ponajprije malko od- 
morismo u miočičkoj krčmi, koja mi se onaj čas učini najljepšom 
gostionom toga svieta, prem nisu imali nego kruha i vina. Odmah 
zatim zapitam ljude, koji su se bili sabrali oko čudnovata putnika, 
(tako su ovi riedki ondje), znadu li za mjesto, gdje se nalazi izko- 
pina. Na to odgovori veoma stari sjedoglavac, ako su to onakove, 
kakovih su tražila neka gospoda iz Beča, koja su bila tamo sa di- 
rektorom siveričke rude, da on za nje dobro znade, budući je sam 
!' Contribuzione pella Fauna dei molluschi dalmati. Vienna 1866 str. 58. 
* Naravoslovne crtice, Dio I. ,Rad“, knjiga XIX. str. 160. 
