168 S. BRUSINA, 
kasnije, na najveći odpor, a nemožemo nego čudom se načuditi kad 
nam jedan Deshayes na jednom sada izjavi: ,Pour le moment, il 
me suffit de vous dćelarer qu aprčs avoir ćtć le partisan le plus 
dćcidć des opinions de Lamarek, Vexpćrience m'a conduit, vers le 
milieu de ma carričre, a croire A la fixitć de Vespčce.“' I tako se 
sada najviše hvale Englezi sa svojimi Lyellom, Ovenom, Darwinom, 
Wallaceom, Niemci svojimi Wolffom, Kantom, Goetheom, Okenom, 
Haeckelom. Uzrok je tomu, što Francezka, koja je na naučnom i 
narodnom polju revolucijom otvorila oči cielomu svietu, sada se 
bori proti natražnjačtvu, koje smjera onamo, kako da se povrate 
zlatna vremena srednjeg vieka, premda uzalud. Medjutim mogu vas 
uvjeriti, da su tamošnji protivnici znamenito popustili u svojoj pr- 
vobitnoj žestini, a s druge strane malo po malo napreduje ova 
nauka, koju posvuda najviše mrze ljudi takovi, koji nisu od djela 
Darwinova, ili koje druge slične knjige, još ni naslovnoga lista pro- 
čitali, pa ćemo njima sa genijalnim Mantegazzom uzkliknuti: ,Il 
genio di Darwin č una delle piu splendide fiaecole che abbiano 
illuminato in questo secolo la piu oscura delle scienze ; accusarlo di 
materialismo č non intenderlo; contraddirlo senza scienza 8 pue- 
rile“.“ Ista je nauka imala jednu nesreću, koju je vrlo dobro iz- 
taknuo prof. Erdmann veleć: ,Darwin's Descendenz- oder Evolu- 
tions- Theorie hat das Ungliick gehabt, dass sie viel weniger (oder 
wenigstens viel spitter) Objekt unbefangener Priifung, als vielmehr 
Zankapfel fanatischer Klopffechter wurde. * 
Zadovoljan tolikim uspjehom postignutim u dva dana težka truda 
odvezosmo se (14. srp.) u Drniš, gdje nadjoh stan u kući g. Strkalja 
budući preporučen pismom kneza Burata, i tako se upoznam sa 
vrlim povjerenikom našega muzeja Ivanom Strkaljem. Ovdje htje- 
doše da ostanem koje vrieme. Nisam mogao tada, ali ću svakako 
drugi put primiti prijateljsku ponudu, da bolje pretražim miočičke 
naslage, i proučim vele bogatu Prominu. 
Drugoga dana (15) podjem sa gosp. Strkaljem mimo stare mu- 
nare, toga spomenika turskoga barbarstva, da pretražim zidine stare 
tvrdjave, na kojih, akoprem je vručina sve to nesnosnivijom po- 
stajala, nadjosmo liepih Clausilia. Tako tražeć došao sam izvan 

! Deshayes 0. c. str. 6. 
* Paolo Mantegazza. Carlo Darwin e il suo ultimo libro, (Antologia italiana. 
Vol. VIII, 1868, str. 98.) | 
* Darwin's Erklirung pathognomiseher Erscheinungen. (Sitzungsberichte der 
Naturf. Gesellschaft zu Halle. 1878. Separat-Abdruck) str. 3. 
