196 FR. RAČKI, 
dodatak. Ako se htjelo u taj sbornik umetnuti čim više spome- 
nika one dobe, onda ni je podpun; a prema svojemu naslovu je i 
prepun. 
Ovo je primjetba glede obsega dipl. sbornika obzirom na 
formu spomenik.  Imadem još jednu primjetbu glede obsega ob- 
zirom na zemljište, na koje se oni spomenici odnose i na dobu, iz 
koje polaze. U prvom pogledu svaki će po naslovu očekivati, da 
taj ,codex diplomaticus regni Croatiae, Slavoniae et Dalmatiae“ 
sadržaje samo spomenike tičuće se /uistoričke kraljevine Dalmacije 
i Hrvatske, ili Dalmacije, Hrvatske i Slavonije. Ako tako, onda 
u taj ,codex“ ne spadaju dubrovačke listine (br. LI, CXIIL, CIV 
CXVI, CXXVIIL CLXAXXI, CLXXXV, CCXXVII), niti kotor- 
ska (LIV), a još manje zahumske (CXXIL CXXIII) i dukljan- 
sko-zetske (CXXXIV, CXLVII, CXCVI, CCXXIX). Dubrovnik 
i Kotor bijahu tada osebine, odieljene od hrvatske kraljevine; Hum 
pako i Zeta imahu svoje posebno državno biće, tč ne stajahu s 
Hrvatskom u drugom doticaju nego susjedskom. A najmanje po- 
njamo, kako su bugarske (XLV, LXXII), tršćanska (CXIV) i 
istarske (LIL, LVL, C) listine došle u hrvatski diplomatar. Kada 
bi to bio  ,diplomatički sbornik“ južnih Slovena, onda bi one 
listine: zahumske, zetske, bugarske i po nješto istarske mogle 
punim pravom mjesto u njem zauzeti. Dubrovačke pako i kotor- 
ske listine uvrstiti u diplomatički  sbornik  historičke Hrvatske i 
Dalmacije znači budućnost pomiešati s prošlosti. Ako se indi ne 
misli zasnovati zajednički sbornik za sve južne Slovene, tada bi 
sgodnije bilo izdati dipl. sbornik dubrovački na pose. 
Kukuljević je valjda radi borbe, koja se glede slovenštine u 
crkvi zapodjela u Hrvatskoj u IX. vieku, tč nastavila u sljedećih 
primio u svoj sbornik takodjer izprave odnoseće se na taj predmet, 
ali tičuće se pobliže i neposredno Panonije i Moravske (LXVI, 
LXVIII, LXX, LXXVIIIL, LXXIX, LXXX, LXXXIL LXXXV). 
Ali ja mislim, da ove listine nikako nespadaju u hrvatski diploma- 
tar; a ni je vriedno radi one daleke sveze povriediti sustavnost, 
tiem manje što su one listine izdane u novije doba izpravno u 
djelih, koja su svakomu pristupna, koj se povješću bavi. Kuku- 
ljević je na dalje dao mjesta u hrvatskom diplomataru  listinam, 
koje su izdali njemački vladaoci ili rimska stolica za uredjenje 
priepornih u Panoniji granica izmedju solnogradske i oglajske 
crkve (LV, LVIII, CII, CIII), CCXLVI, za tiem darovnice sol- 
nogradskoj biskupiji ili samostanom njemačkim u Panoniji (LXI, 
