OBZNANA: HRV. DIPL. SBORNIK. 207 
sahranilišta starih spomenika, pak i izdanja njihova, tiem pako udje 
u trag predaji njihovoj. S toga je, koliko sam mogao pregledati, 
malo koj spomenik do XII. stoljeća utekao pomnji marljivoga iz- 
davatelja. Palo mi medju tiem u oči, da je Kukuljević izostavio 
pisma pape Hadriana Il. na cara Vasilija i Ljudevita II. (Mansi: 
Collec. conc. XVI, 206), koja je svakako, kada je pismo posljed- 
njega br. LAVIL u svoj sbornik uzeo, imao uvrstiti; a isto tako 
odlomak pisma pape Stjepana VI. na oglajskoga patriarha Valberta, 
odnoseći se na crkvu spljetsku (ibid. XVIII. 25). 
Izpod svake listine Kukuljević je izvor i sahranilište njezino na- 
značio. Ali uz taj trud bio bi imao još svagdje dodati izdanje li- 
stina, što je on na mnogih mjestih propustio. Ovaj je trud svaki 
izdavatelj dužan naprama spomeniku, da se tako rekuć poviest nje- 
gova u kratko nacrta i da onaj, komu se hoće, može ovo izdanje 
sravnati s predidućimi. Gdje ni je Kukuljeviću pri ruci bio izvor 
listine, iz kojega je njegov predšastnik izdao, bio bi ga po mojem 
mnienju imao naznačiti po predjašnjem izdanju. Tako n. pr. kod 
listina br. CVI i CVII. ni je dovoljno navesti: Farlati: Ilyr. sacr. 
III., 111 i Lucius lib. IL. ce. 8; nego valjalo je dodati, odkle su 
Lučić i Farlati imali ove listine, na ime iz spisa crkve sv. Miho- 
vila u Solinu, koji se njekada čuvao kod Cindrića u Spljetu, a 
sada mu se trag zameo. Iztražitelja starih spomenika mnogo za- 
nima znati, je su li se oni i gdje sačuvali, je su li mjesto promie- 
nili, ii su se izgubili, i kada t. j. koj jih posljednji spominje. A o 
tih znatnih sitnicah dade se posvema u kratko izviestiti. 
Kod razsudjivanja texta listina valja razlikovati izdanje  li- 
stina po matici od izdanja po priepisih. Izdavajući listinu iz matice 
ima se samo ta dužnost, da se matica vjerno preštampa pridrža- 
vajući sve osebnosti njezine. Izdavatelju ne ostaje drugo, nego da 
kratice razrieši i pravopisne znakove ponamjesti; pak da praznine 
gdje jih zub vremena učini, po mogučnosti izpuni. U pravopisu 
matice ne smie ništa mienjati a isto tako ne u jezičnih oblicih ; s 
toga valja iste pogrieške piščeve vjerno preštampati, t& samo na- 
značiti jih u opazci. U kratko izdanje listine iz matice budi vjeran 
i točan otisak njezin, tako da se matica u izdanju vjerno prikaže 
u svem osim jedine graphike. Nu mi ne imamo, žali bože, mnogo 
matica za listine do 1102. godine. Kukuljević posakupi jih koliko 
je više mogao. Opazih ipak, da mu matica rabske listine od 1018. 
god. ne dodje u ruke, t& da ju on po starom priepisu izdao. Priepis 
inače je dobar, ali ni je po svema točan, jer osim što ni jeu svem 
