NJEŠTO O PJESNIČTVU HRVATSKOM. 33 
magalo naglasku, tako da duga slovka, kad uztreba, može zastu- 
pati naglašenu. 
3. Dvaka naglašena slovka ima se smatrati dugom (to jest, dru- 
gimi riečmi, može stajati u arzi, ili ako voliš u visini), isto i duga 
slovka kad uztreba; a sve nenaglašene slovke moraju stajati u tezi 
(ili ako voliš u nizini). 
4. Njekoje rieči, koje se u narodu još čuju pod čakavskim na- 
glaskom, mogu se u njem upotriebiti, osim višeslovčanih riečih, gdje 
u čakavštini na zadnju pada naglasak. 
D. Proklitike mogu se upotrebljivati i čakavski i štokavski sa 
skokom naglaska. 
6. Jednoslovčane čestice s kratkim naglaskom mogu se, ako 
uztreba, smatrati kratkimi. 
1. Elizijah nebi imali upotrebljavati naški pjesnici. 
8. Po tih se pravilih liepo mogu graditi i padajući stihovi, koji 
su jako prikladni za naš trohaičko-daktilički jezik, i rastući, kojim 
medjutim neima primjera ni u narodne pjesme, ni u umjetnih pje- 
snikah. 
9. Stihovi se imaju čitati po riečih, a ne po stopah, kano što s 
radi kod staroklasičkih jezikah. 
Ovim se je naukom izpravio Milovanov nauk (str. 69): da sti- 
hotvorac može za nevolju, i to krasote neke radi, u izgovoru uzeti 
slog kratak mesto dugačkoga i dugačak mesto kratkoga (ili ako 
voliš slovku nenaglašenu mjesto naglašene, i uzvratice), koji je 
nauk već Vuk osudio veleći: ,No ja mislim, da je ovo pravilo vrlo 
rdjavo. Jer ako se ono primi, onda učeni stihotvorci imaju izgovor 
za svaku pogrešku svoju u ovome, i dobijaju vlast, protiv pravila 
pravilne stihove pisati, onda i u narodnim našim pesmama ne bi 
bilo ni jedne pogreške u prosodiji.“ 
Ovaj su nauk prihvatili pjesnici najnovije dobe što riečju, što 
tvorom, što nastavljenim naukom. Utješenović' navadjajuć ova pra- 
vila odobrava jih podpunoma; samo onda nerazumijem, kako može 
sam učiti (str. 301), da se pri slaganju ovoga stiha (deseterca) pazi 
obično samo na to, da ima deset slovka i odmor, pošto je malo 
više rekao, da je taj stih izpremiešan troheji i daktili? 
Vrli naš pjesnik 1. T. osniva svoj metrički nauk*, s kojim se 
1 (Vila Ostrožinska 1871. str. 303.) 
* (Vienac 1874.) 
RI NA-EXxI. , 
